Справа № 335/3709/25
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3709/25 2-а/335/76/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року місто Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника Іванісова Володимира Сергійовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Іванісов В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 та має у якості військово-облікового документа військовий квиток серія НОМЕР_1 від 09.01.2025 року. 09.01.2025 року відповідно до Указу Президента України № 741/2024 призваний у Збройні Сили України та проходить військову службу у військовій частині № НОМЕР_2 . 04.04.2025 року позивачу було заблоковано кредитну картку, після чого, позивач звернувся до адвоката Іванісова B.C. за правничою допомогою.

10.04.2025 року адвокат Іванісов B.C. ознайомився з виконавчим провадження № 77693249. З виконавчого провадження вбачається, що позивач з причини того, що він нібито знаходився у розшуку, був примусово доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На питання позивача про причини його перебування у розшуку, його було повідомлено, що він не з`явився 05.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на виклик за ніби-то отриманою ним повісткою. Позивач повідомив про те, що він не отримував повісток від жодного ТЦК та СП. Не зважаючи на це, був складений протокол про адміністративне правопорушення № 579 від 09.08.2024 року у відповідності до якого, 05.08.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 про причини неявки не повідомив. Враховуючи положення статті 1 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. 12.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 579, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В постанові зазначено, що 05.08.2024 року ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Про дату, час та місце прибуття був повідомлений особисто, що підтверджується підписом на корінці повістки від 02.08.2024. Однак позивач не отримував повісток від ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач не згоден з постановою, вважає що висновки про порушенням ним вимог законодавства є неправомірними, а процедуру винесення постанови порушеною. Винесена постанова не містить посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення (пояснення свідків, акт, фото- чи відеозапис тощо відповідно до ст. 251 КУпАП), на підставі яких суб`єктом владних повноважень було прийнято рішення у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем взагалі не було зібрано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить як положенням КУпАП, так і Конституції України.

Таким чином, вважають, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та недоведеністю вини позивача.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.08.2024 року № 579 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень і закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 22.04.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду, позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання.

Ухвалою суду від 06.05.2025 року продовжено процесуальний строк розгляду справи.

Від представника відповідача до суду 19.05.2025 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує. Вимоги позивача вважають безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

02.08.2024 року було проведено оповіщення військовозобов`язаних, у тому числі і громадянина ОСОБА_1 на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.07.2024 №151 «Про проведення оповіщення військовозобов`язаних».

При проведенні оповіщення ОСОБА_1 отримав повістку про прибуття 05.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою визначення призначення на особливий період. Повістку отримав під особистий підпис в день проведення оповіщення 02.08.2024 року. Однак, в призначений день, а саме: 05.08.2024 року громадянин ОСОБА_1 в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану» не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Про дату, час та місце прибуття був повідомлений особисто, що підтверджується підписом на корінці повістки № 1244. Про наявність поважної причини не прибуття за викликом громадянин не повідомив, не надав доказів існування таких причин. До ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходили документи, які підтверджують наявність підстав для надання відстрочки чи будь які інші поважні причини не явки.

За порушення законодавства про оборону, про військовий обов`язок і військову службу, про мобілізаційну підготовку та мобілізацію на підставі рапорту начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_3 до Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області було направлено звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею (статтями) 210, 210-1 КУпАП для складення протоколів про адміністративні правопорушення від 07.08.2024 року за вих. №6971 у відповідності до статті 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебував в розшуку з 07.08.2024 року.

09.08.2024 року громадянина ОСОБА_1 було виявлено працівниками поліції ГУНП в Запорізькій області. Цього ж дня старшим стрільцем роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 старшим солдатом ОСОБА_4 по факту правопорушення, відносно ОСОБА_1 був складений протокол № 579 про адміністративне правопорушення у відповідності до якого ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним не прибув за викликом (повісткою) до ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином, своїми діями порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши при цьому адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Протокол складено в присутності ОСОБА_1 . В процесі складання протоколу військовозобов`язаний надав пояснення про те, що він повістку не отримував та акт відмови в його присутності не складався. В процесі складання протоколу роз`яснено правопорушнику зміст статті 63 Конституції України та права і обов`язки, відповідно до ст. 268 КУпАП під особистий підпис. Повідомлено, про дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення також під особистий підпис.

Розгляд справи призначено на 12.08.2024 року о 10.00 годині. Примірник протоколу вручено ОСОБА_1 особисто, про що свідчить відмітка в протоколі № 579 від 09.08.2024 року. Заяв, заперечень та клопотань з приводу розгляду справи 12.08.2024 чи переносу розгляду справи на іншу дату не надав. Для прийняття участі в розгляді адміністративної справи не прибув. Пояснення чи документи, які б спростували факт отримання ним повістки не надав. Відповідачем забезпечено право позивачу бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. У відсутності правопорушника справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання. Враховуючи той факт, що громадянин ОСОБА_1 оповіщений своєчасно про місце, дату та час розгляду справи та від нього не надійшло ніяких клопотань, справу було розглянуто по суті.

Після ознайомлення з матеріалами справи та надавши оцінку наявним доказам у справі начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 579 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення зі стягненням з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000 гривень. При винесенні постанови враховувались положення Закону України «Про оборону України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 року№64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 року «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Звертають увагу суду, що оповіщення військовозобов`язаних 02.08.2024 року проводилось відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.07.2024 року № 151. Розписка від повістки містить особистий підпис ОСОБА_1 та ним не надано доказів на момент складання протоколу та на день розгляду справи про адміністративне правопорушення, які б підтверджували факт не отримання ним повістки. Протокол складено в присутності ОСОБА_1 та до моменту розгляду справи він міг скористатися часом для надання доказів та клопотань. Однак даним правом не скористався.

Відповідно до пункту 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акту відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Інструкція із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото та відеофіксації, затверджена Наказом Міністерства оборони України 06 серпня 2024 року №532, зареєстрована в Міністерстві юстиції України Ібвересня 2024року за № 1391/42736 набрала чинності 11.10.2024 року, регулює механізм застосування уповноваженими представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- та відеофіксації, доступ до відеозаписів посадових осіб, здійснених за допомогою таких приладів та засобів, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Під час вручення повістки здійснювалась відеофіксація, однак відповідно до пункту 2 розділу IV вищезазначеної Інструкції - строк зберігання на сервері фото- та відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації. Тому строк зберігання відеозапису закінчився.

ОСОБА_1 не виконано вимоги пункту 21, 23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 та не повідомлено про наявність поважної причини неприбуття за повісткою.

Звертають увагу на той факт, що ОСОБА_1 був обізнаний про дату розгляду справи та міг скористатися правом прийняття участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, надавати докази та пояснення. Однак, своїм правом не скористався. До ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходили документи про поважність причини неприбуття на розгляд справи. За таких фактичних обставин, відповідачем вчинено усі передбачені процесуальні дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі і, в частині вручення постанови особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на встановлені обставини справи, беручи до уваги норми чинного законодавства, позивач будучи військовозобов`язаним, не прибув за повісткою та не повідомив про причини неприбуття за повісткою на 05.08.2024 року не пізніше трьох діб від дати визначеній у повістці (тобто до 08.08.2024 року включно), при цьому на день розгляду справи не надав документи про наявність поважних причин, а тому, приймаючи постанову № 579 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1КУпАП начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_2 діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання постанови протиправною та її скасуванню.

Крім того, на виконання ухвали суду від 22.04.2025 року відповідачем надані копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 579.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з частиною 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII) особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Таким чином, з 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, що охоплюється дією особливого періоду.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

- перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

- смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560), який Визначає:

- механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

- процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів;

- процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;

- процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;

- організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби;

- процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

- механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Відповідно до п. 2 Порядку № 560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).

Згідно з п. 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до абз. 4 пп. 1 п. 27 Порядку № 560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок № 1487).

Відповідно до п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 № 579 від 12.08.2024 року постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень за те, що 05.08.2024 року ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Про дату, час та місце прибуття був повідомлений особисто, що підтверджується підписом на корінці повістки від 02.08.2024 року. Однак в призначений день ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув. Про наявність поважної причини не повідомив. Із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не звертався.

За вищезазначене правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_7 направлено звернення ІНФОРМАЦІЯ_4 за вих. № 6971 від 07.08.2024 року щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання протоколів про адміністративне правопорушення, на підставі рапорту начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_5 . В розшуку перебуває з 07.08.2024 року.

На день та час розгляду справи ОСОБА_1 не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений своєчасно під особистий підпис в протоколі № 579 від 09.08.2024 року. Заяв, заперечень та клопотань з приводу розгляду справи 12.08.2024 року чи переносу розгляду справи на іншу дату не надав. Стосовно вчиненого адміністративного правопорушення заявив, що не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому що не отримував повістку. Документи, які підтверджують наявність поважної причини неявки не надав.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Судом встановлено, що 02.08.2024 року ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою визначення призначення на особливий період на 05.08.2024 року, про що свідчить розписка № 1244.

ОСОБА_1 не з`явився за викликом ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Про наявність поважної причини неприбуття за викликом ОСОБА_1 не повідомив, не надав доказів існування таких причин.

За порушення законодавства про оборону, про військовий обов`язок і військову службу, про мобілізаційну підготовку та мобілізацію на підставі рапорту начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_3 до Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області було направлено звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею (статтями) 210, 210-1 КУпАП для складення протоколів про адміністративні правопорушення від 07.08.2024 року за вих. №6971 у відповідності до статті 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року старшим стрільцем роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 старшим солдатом ОСОБА_4 по факту правопорушення, відносно ОСОБА_1 був складений протокол № 579 про адміністративне правопорушення, у відповідності до якого ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним не прибув за викликом (повісткою) до ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином своїми діями порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши при цьому адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Протокол складено в присутності ОСОБА_1 . В процесі складання протоколу ОСОБА_1 надав пояснення про те, що він повістку не отримував та акт відмови в його присутності не складався. В процесі складання протоколу роз`яснено ОСОБА_1 зміст статті 63 Конституції України та права і обов`язки, відповідно до ст. 268 КУпАП під особистий підпис. Повідомлено, про дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення також під особистий підпис.

Розгляд справи призначено на 12.08.2024 року о 10.00 годині. Примірник протоколу вручено ОСОБА_1 особисто, про що свідчить відмітка в протоколі № 579 від 09.08.2024 року. Заяв, заперечень та клопотань з приводу розгляду справи 12.08.2024 року чи переносу розгляду справи на іншу дату не надав.

Для прийняття участі в розгляді адміністративної справи ОСОБА_1 не прибув. Пояснення чи документи, які б спростували факт отримання ним повістки не надав.

Отже, відповідачем забезпечено право позивачу бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

У відсутності правопорушника справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 оповіщений своєчасно про місце, дату та час розгляду справи та від нього не надійшло ніяких клопотань справу було розглянуто по суті.

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про дату розгляду справи та міг скористатися правом прийняття участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, надавати докази та пояснення. Однак, своїм правом не скористався.

Судом встановлено, що відповідачем дотримано процедуру притягнення позивача до відповідальності за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Під час розгляду даної справи позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відтак, доводи позивача, викладені у позовній заяві, не свідчать про протиправність винесеної постанови, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу у межах санкції цієї статті.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням викладеного, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення справи, виходячи з вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 77, 90, 139, 159, 229, 241-246, 255, 268, 269, 286, 288, 293, 294, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в особі представника Іванісова Володимира Сергійовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне рішення складено 19.05.2025 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації, АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Іванісов Володимир Сергійович, АДРЕСА_2 , електронний кабінет наявний.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , електронний кабінет наявний.

Суддя: Ю.В.Геєць