Справа № 759/21756/24
Суддя: Кравченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21756/24

пр. № 2-а/759/39/25

30 квітня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кравченка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Бондарчук М.І., позивача, ОСОБА_1 , представника позивача, адвоката Густяка М.А., представника відповідача, Кравченка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиції учасників справи

Аргументи позивача

17 жовтня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана 15 жовтня 2024 року адвокатом Гаранжею Сергієм Миколайовичем, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № 2004 від 08.10.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Позов обґрунтований тим, що:

- 08 жовтня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняв постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500,00 грн;

- постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 , будучи оповіщеним 16.07.2024, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначений термін по повістці на 19.07.2024, чим порушив обов`язок, передбачений ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії особливого періоду;

- зазначену постанову позивач уважає незаконною, оскільки відповідно до довідки військово-лікарської комісії (далі також - ВЛК) від 08.03.2022 визнаний непридатним до військової служби, а тому обов`язок з`являтися за повісткою у нього відсутній.

У судовому засіданні, яке відбулося 19 рудня 2024 року, позивач та його представник, адвокат Гаранжа С.М., вимогу про скасування постанови підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні, яке відбулося 30 квітня 2025 року, позивач та його представник, адвокат Густяк М.А., на задоволенні позову наполягали. Додатково зазначили, що після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України позивач виїхав до Львівської області, де на початку березня 2022 року пройшов ВЛК. За результатом ВЛК позивач був визнаний непридатним до військової служби через гіпертонічну хворобу та гіпертензивне серце (ст. 38 «а»). Підтвердили, що позивач 16.07.2024 отримав повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте не з`явився, оскільки з часу виключення з військового обліку не є військовозобов`язаним.

Позиція відповідача

ІНФОРМАЦІЯ_2 проти позову заперечив.

11 грудня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначив, що:

- Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 (далі - Закон № 3543-XII) визначений обов`язок військовозобов`язаних з`являтися за викликом до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;

- ОСОБА_1 з військового обліку не знятий та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- відповідно до висновку ВЛК від 16.07.2024 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби, тому був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але по повістці не з`явився;

- під час розгляду справ про адміністративне правопорушення була дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З наведених підстав просив у позові відмовити.

У судовому засіданні, яке відбулося 19 рудня 2024 року, представник відповідача, ОСОБА_2 проти позову заперечила, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

У судовому засіданні, яке відбулося 30 квітня 2025 року, представник відповідача, ОСОБА_3 підтримав позицію попереднього представника ІНФОРМАЦІЯ_3 . Додатково акцентував, що хвороба позивача, зазначена у довідці ВЛК не свідчить про наявність підстав про виключення з військового обліку; дані про непридатність позивача до військової служби в реєстрі «Оберіг» не відображені; позивач отримав повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте без поважних причин за викликом не з`явився; повістка, яку отримав позивач, відповідає усім вимогам законодавства.

ІІ. Процесуальні дії суду

29 жовтня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначив судове засідання на 12 листопада 2024 року.

У зв`язку з неявкою представника відповідача судове засідання, призначене на 12 листопада 2024 року, суд відклав на 19 грудня 2024 року.

13 грудня 2024 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС подав заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У задоволенні зазначеної заяви суд відмовив, про що 17 грудня 2024 року постановив відповідну ухвалу.

На підставі заяви представника відповідача, поданої в судовому засіданні 19 грудня 2024 року, з метою підготовки клопотання про витребування доказів, суд відклав судове засідання на 15 січня 2025 року

23 грудня 2024 року представник ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , подала клопотання про витребування у ІНФОРМАЦІЯ_5 оригіналу довідки ВЛК від 08.03.2022 на ім`я ОСОБА_1 ; оригіналу картки обстеження та медичного огляду від 08.03.2022 на ім`я ОСОБА_1 ; іншої інформації щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з приводу перебування на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , проходження ВЛК та отримання статусу щодо придатності або непридатності до військової служби.

У зв`язку з хворобою представника позивача, судове засідання, призначене на 15 січня 2025 року, суд відклав на 18 лютого 2025 року.

18 лютого 2025 року суд постановив ухвалу, якою клопотання представника відповідача про витребування доказів задовольнив частково: витребував у ІНФОРМАЦІЯ_5 оригінал довідки ВЛК від 08.03.2022 на ім`я ОСОБА_1 (додаток № 4 до Положення № 402); оригінал картки обстеження та медичного огляду від 08.03.2022 на ім`я ОСОБА_1 , в іншій частині клопотання відмовив, відклав судове засідання на 31 березня 2025 року.

На підставі заяви представника позивача судове засідання, призначене на 31 березня 2025 року, суд відклав на 30 квітня 2025 року.

ІІІ. Обставини, які встановив суд

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.10.2024 № 2250 01 жовтня 2024 року о 08 годині 34 хвилини в місті Києві, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходиться у розшуку за те, що не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначений термін по повістці на 19.07.2024 о 7 годині 00 хвилин для призову в Збройні Сили України. Підтверджуючих документів про неявку за повісткою не надав. Військовозобов`язаний оповіщений 16.07.2024 належним чином під його особистий підпис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив обов`язок, передбачений ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ним документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), тобто порушив законодавство про мобілізацію під час дії особливого періоду, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене у ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи призначений на 08 жовтня 2024 року на 09 годину 00 хвилин. Підпис ОСОБА_1 на протоколі відсутній (а.с. 57-58).

Відповідно до постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 2004 від 08.10.2024 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходиться у розшуку за те, що не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначений термін по повістці на 19.07.2024 о 7 годині 00 хвилин для призову в Збройні Сили України. Підтверджуючих документів про неявку за повісткою не надав. Військовозобов`язаний оповіщений 16.07.2024 належним чином під його особистий підпис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив обов`язок, передбачений ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ним документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), тобто порушив законодавство про мобілізацію під час дії особливого періоду, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене у ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. З урахуванням наведеного, постановив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 25 500,00 гривень (а.с. 13-14, 56).

Відповідно до повістки № 205 ОСОБА_4 наказано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , 19 липня 2024 року о 07 годині 00 хвилин, мати документи і речі, вказані на звороті повістки. Зазначено, що за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_8 без поважних причин передбачена відповідальність згідно із законом. Після лінії відрізу зазначено, що на виконання Указу Президента України № 65/2022 військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який працює на Вашому підприємстві, 19.07.2024 призивається на військову службу по мобілізації. Повістка підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_5 (а.с 17).

Відповідно до корінця повістки ОСОБА_1 повістку одержав 16.07.2024 о 18-00, що підтверджується його підписом (а.с. 59).

Відповідно до облікової картки військовозобов`язаного ОСОБА_1 стоїть на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , підлягає призову на військову службу під час мобілізації, в розшуку з 31.07.2024 (а.с. 55).

Згідно з довідкою, виданою Виконкомом Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області 09.03.2022 за № 56, ОСОБА_1 прибув з 04.03.2022 з міста Києва та фактично перебуває за адресою: АДРЕСА_2 ; взятий на ІНФОРМАЦІЯ_9 09.03.2022; знятий з ІНФОРМАЦІЯ_9 28.04.2022 (а.с. 16, 74).

Згідно з висновком лікаря-терапевта, складеним 08.03.2022, ОСОБА_1 встановлені діагнози: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик високий; гіпертензивне серце (а.с. 122).

Згідно з актом дослідження стану здоровя, складеним Комунальним некомерційним підприємством «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області 07.03.2022 за № 133 ОСОБА_1 встановлені діагнози: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик високий; гіпертензивне серце (а.с. 123).

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду, виданої 08.03.2022, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби лікарем-терапевтом (ст. 38 «а»); діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик високий; гіпертензивне серце (а.с. 124-125).

Відповідно до довідки ВЛК, виданої ІНФОРМАЦІЯ_10 16.03.2022 за № 29/554, затвердженої протоколом № 29/554 від 08.03.2022 щодо ОСОБА_1 , 1969 року народження, проведений медичний огляд ВЛК; встановлені діагнози: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик високий; гіпертензивне серце; на підставі статті 38 «а» визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку (а.с. 121).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_11 26.11.1988, ОСОБА_1 рішенням комісії при ІНФОРМАЦІЯ_12 від 12.05.2015 визнаний обмежено придатним до військової служби у воєнний час; 11.05.2015 знятий з військового обліку; 16.07.2024 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний придатним до військової служби; запис про зняття з військового обліку скасований 01.10.2024 (а.с. 21-31)

IV. Мотиви, оцінка і висновки суду

Загальні зауваження

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частини 2, 4 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення встановленого порядку військового управління.

Суб`єктами вказаного адміністративного правопорушення є призовники, військовозобов`язані, резервісти, а також посадові особи.

Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Додатковою обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є час його вчинення, а саме особливий період.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває дотепер.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини перша, друга статті 72 КАС України).

Відповідно до ст. 74 КАС України Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд при вирішенні цієї справи має перевірити правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Недоведення відповідачем зазначених обставин має наслідком скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності,суд, серед іншого, має встановити, чи містять матеріали справи допустимі докази непридатності ОСОБА_1 до військової служби.

Щодо придатності позивача до військової служби

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Схожа за змістом норма викладена у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232).

Відповідно до положень ч. 9 ст. 1 Закону № 2232 військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

За змістом ч. 10 ст. 1 Закону № 2232 громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону № 2232 зняттю з військового обліку військовозобов`язаних підлягають громадяни України, які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання; які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; які зараховані до військового оперативного резерву; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.

Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; припинили громадянство України; визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі. У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку (частина 6 статті 37 Закону № 2232).

Отже, закон розмежовує поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку».

Зняття з військового обліку - це тимчасове поняття та воно не означає звільнення від статусу військовозобов`язаного. Після зняття з військового обліку військовозобов`язаний продовжує виконувати обов`язки військового обліку (проходження ВЛК, оновлення військово-облікових даних, повідомлення ТЦК та СП про зміну місця проживання тощо) та повинен стати на військовий облік в іншому органі, до прикладу в ТЦК та СП іншої області або ж в консульстві України в іншій країні.

Своєю чергою виключення з військового обліку означає, що особа втрачає статус військовозобов`язаного та на неї не поширюються обов`язки з військового обліку. Зокрема, така особа не може бути призвана під час мобілізації, після виключення з обліку не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, такій особі не можна вручати повістку. Це поняття є постійним і особа не повинна знову ставати на військовий облік.

Відповідно до ч. 13 ст. 2 Закону № 2232 громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Згідно з п. 1.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 (далі - Положення; тут і далі - в редакції станом на 08 березня 2022 року) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пункт 1.2. Положення)

Згідно з п. 2.1. Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються ВЛК, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

За змістом п. 2.1. Положення штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна ВЛК; ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Згідно з п. 2.6.1. Положення до позаштатних постійно діючих ВЛК належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування; ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК (пункт 2.6.4. Положення).

Відповідно до п. 20.2. Положення постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

За змістом п. 20.3. Положення При медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК може прийняти постанову «Непридатний» до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з п. 22.5. Положення Свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.

Згідно з п. 22.6. Положення у воєнний час свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).

Постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів (пункт 22.3. Положення).

Системне тлумачення наведених норм свідчить, що станом на 08 березня 2022 року (день проходження ВЛК позивачем):

- постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця;

- у воєнний час постанова ВЛК «Непридатний» з виключенням з військового обліку оформлюється свідоцтвом про хворобу;

- у воєнний час свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню ВЛК регіону.

Отже, допустимим доказом непридатності військовозобов`язаного до військової служби у разі проходження ним ВЛК 08 березня 2022 року є свідоцтво про хворобу, затверджене штатною ВЛК.

На підтвердження непридатності та виключення з військового обліку ОСОБА_1 надав довідку ВЛК, яка не затверджується штатною ВЛК, що не узгоджується з приписами Положення.

З огляду на те, що законодавство, чинне на час проходження позивачем ВЛК, імперативно встановлювало, що висновок про непридатність військовозобов`язаного до військової служби з виключенням з військового обліку підтверджується свідоцтвом про хворобу, довідка ВЛК не є допустимим доказом непридатності позивача до військової служби.

Наданий позивачем військовий квиток суд відхиляє як доказ його виключення з військового обліку, адже записи, які в ньому містяться, свідчать про те, що у 2015 році позивач був знятий, а не виключений з військового обліку.

Інших доказів на підтвердження відсутності у нього статусу військовозобов`язаного позивач не надав.

За таких обставин, суд констатує, що матеріали справи не містять допустимих доказів непридатності ОСОБА_1 до військової служби.

Щодо інших аспектів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності

Суд нагадує, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, полягає у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; місце, день і час явки за викликом; підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Відповідно до п. 28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі - Порядок, тут і далі - в редакції станом на 16 липня 2024 року) виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки. Форма повістки затверджена в додатку 1 до Порядку.

У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; підпис (кваліфікований електронний підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку, дата підпису; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки (пункт 29 Порядку).

Відповідно до п.п. 1 п. 27 Порядку під час мобілізації громадяни викликаються 1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до положень п. 30 Порядку повістка формується за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або бланк повістки заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу.

Керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис або особисто підписує повістку та скріплює гербовою печаткою

Системне тлумачення наведених норм свідчить, що законодавець установив для військовозобов`язаних імперативний обов`язок з`явитися за повісткою у місце і строк, що в ній зазначені, у разі оголошення мобілізації.

Водночас такий обов`язок виникає за умови, якщо повістка відповідає встановленій законодавством формі, видана і вручена належним суб`єктом, у порядку, встановленому законодавством. Недотримання будь-якої із зазначених вимог має наслідком відсутність обов`язку військовозобов`язаного з`явитися за повісткою у місце і строк, що в ній зазначені.

Приписи статті 62 Конституції України закріплюють принцип презумпції невинуватості, який полягає, зокрема, у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. На цьому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України».

Необхідність застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення констатована і у постанові Верховного Суду у справі 463/1352/16-а від 08.07.2020, згідно з якою у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

У справі, що розглядається:

- начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП;

- об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає у тому, що він, будучи оповіщеним 16.07.2024, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначений термін по повістці на 19.07.2024 о 07 годині 00 хвилин.

- однак, наявна в матеріалах справи повістка, в якій встановлений обов`язок ОСОБА_1 з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 19 липня 2024 року на 07 годину 00 хвилин, вочевидь не відповідає вимогам законодавства. Зокрема, вона не містить реєстраційного номера, мети виклику військовозобов`язаного, найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, куди мав з`явитися військовозобов`язаний, роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки;

- оскільки така повістка не відповідає встановленій законодавством формі, її видача та вручення не створюють у військовозобов`язаного ОСОБА_1 обов`язку з`явитися за повісткою у місце і строк, що в ній зазначені. Відтак і неявка за цією повісткою не може мати наслідком порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

- будь-яких інших доказів на підтвердження обов`язку ОСОБА_1 з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 19 липня 2024 року на 07 годину 00 хвилин відповідач не надав.

Наведене свідчить, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Відсутність об`єктивної сторони дозволяє дійти безальтернативного висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Твердження представника ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що закриття справи про адміністративне правопорушення створить передумови для ухилення від військового обов`язку позивачем та іншим громадянами України, не звільняють відповідача від обов`язку діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач не довів правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд задовольняє позов повністю.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1211,20 гривень, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» № від 15.10.2024 (а.с. 12).

Доказів понесення інших судових витрат сторони у справі не надали.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки сторони не заявляли вимоги щодо відшкодування судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 2, 3, 5, 7, 9, 77, 79, 90, 132, 134, 139, 241-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2004 від 08.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_13 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_3 ).

Суддя Ю.В. Кравченко