Справа № 280/10388/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року Справа № 280/10388/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Запорізької міської ради,

секретаря Запорізької міської ради Харченко Регіни Владиславівни

про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування розпорядження, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізької міської ради (далі відповідач 1), у якій позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

1) визнати протиправною діяльність Запорізької міської ради щодо ненадання публічної інформації та надання інформації, що не витребовувалася на запити ОСОБА_1 № Б-2576-Д від 19.04.2024, № Б-4080-Д від 07.06.2024, № Б-5762-Д та за № Б-0249-05 від 15.08.2024;

2) визнати протиправним та скасувати розпорядження Запорізької міської ради від 12.09.2024 № 221р «Про припинення розгляду повторних звернень ОСОБА_1 »;

3) зобов`язати Запорізьку міську раду повторно розглянути запити ОСОБА_1 № Б-2576-Д від 19.04.2024, № Б-4080-Д від 07.06.2024, № Б-5762-Д та за № Б-0249-05 від 15.08.2024 та надати інформацію, витребувану в них, а саме: викопіювання (копії) з Генерального плану прилеглої території будинку АДРЕСА_1 та території будинку АДРЕСА_2 (територією, яка закріплена за будинками за кожним окремо).

4) стягнути з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 9400,00 грн;

5) стягнути з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 44000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на неодноразові запити ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про надання публічної інформації, а саме викопіювання (копії) з Генерального плану прилеглої території будинку АДРЕСА_1 та території будинку АДРЕСА_2 (територією, яка закріплена за будинками за кожним окремо), позивач не отримав належної відповіді. Зокрема, за результатами розгляду звернень та проведеного комісійного обстеження прибудинкової території позивачу були надані копії схем прибудинкової території, закріпленої за вказаними будинками, яка була затверджена КП «Наше місто» та узгоджена з районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району. При цьому повідомлено, що викопіювання з Генерального плану міста з визначеними межами прибудинкових територій будинків в профільному департаменті відсутні. Позивач наголошує, що відповідачем не тільки не надано належної відповіді на запити, а ще й порушено та обмежено право на доступ до публічної інформації та отримання інформації шляхом видання протиправного розпорядження «Про припинення розгляду повторних звернень ОСОБА_1 ».

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

28.01.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№3463), у якому відповідач зауважує, що усі запити на інформацію, що надходили від ОСОБА_1 та були адресовані Запорізькій міській раді, розглянуті відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та у строк, встановлений вказаним законом. Особі, яка зверталась з запитами на інформацію, за результатом розгляду виконавчими органами міської ради надані відповіді і надана інформація, яка існувала або була створена в профільних виконавчих органах міської ради. Відповідач звертає увагу, що інформаційні запити вх. ІЗ-0070-П від 06.02.2024 та вх. ІЗ-0069-П від 06.02.2024 стосувались по суті різної публічної інформації, а саме: щодо викопіювання з Генерального плану міста будинку АДРЕСА_2 з прилеглою територією (яка закріплена за будинком) та викопіювання плану міста будинку АДРЕСА_1 з прилеглою територією (яка закріплена за будинком) відповідно, а отже їх розгляд був доручений різним профільним виконавчим органам міської ради. Щодо викопіювання з Генплану міста департаментом архітектури та містобудування міської ради було надано відповідь з посиланням на норми, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та що даний департамент не є розпорядником інформації, що запитується; щодо викопіювання плану міста, відповідно, департаментом з управління житлово-комунальним господарством міської ради надано наявну схему прибудинкової території, закріпленою за будинком №42, 44 бульв. Вінтера, яка була затверджена КП «Наше місто» та узгоджена з районною адміністрацією. По суті порушеного у зверненнях питання відповідач зазначає, що межі прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків Генеральним планом міст не визначаються.

Відповідач вказує, що за період з лютого 2024 по серпень 2024 від позивача на адресу міської ради надійшло на розгляд понад 30 письмових звернень, та звернень на особистих прийомах. У зв`язку з надходженням великої кількості повторних звернень ОСОБА_1 з одного й того ж питання, які перебували на розгляді і вирішені по суті, за результатами розгляду яких йому надавались виконавчими органами міської ради та комунальним підприємством вичерпні, обґрунтовані відповіді, роз`яснення в межах повноважень з посиланням на норми чинного законодавства та одночасними роз`ясненнями про право заявника на звернення за захистом своїх порушених/оспорюваних прав до суду, керуючись ч. 2 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» прийнято розпорядження Запорізького міського голови від 12.09.2024 №221р «Про припинення розгляду повторних звернень ОСОБА_1 ». При цьому відповідач звертає увагу, що розпорядження було прийняте Запорізьким міським головою, як керівником органу влади, тоді як Запорізькою міською радою розпорядження, відповідно до її повноважень, не приймаються. Щодо позовних вимог у частині стягнення моральної та матеріальної шкоди відповідач зазначає про недоведеність позивачем наявності такої шкоди та не обґрунтовано розрахунок її розміру.

З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

10.02.2025 судом отримано відповідь на відзив (вх.№6218), у якій позивач зазначає про порушення відповідачем процесуальних норм законодавства у частині направлення йому лише тексту відзиву на позовну заяву без долучених до нього додатків. Позивач зауважує, що відповідачем не виконано вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме не надано доступу до витребуваної інформації та не надано відмови в такому доступі. Вказує, що з наданої відповідачем схеми прибудинкової території не видно жодних розмірів об`єктів. Водночас доопрацьовані схеми не містять жодного підпису та не затверджені, тому не мають юридичної сили, а також містять недійсну інформацію щодо відстані між будинками. Наполягає на задоволенні позовних вимог.

13.02.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№6818), у яких зазначено, що долучені до відзиву на позовну заяву докази наявні у позивача, оскільки його звернення, запити на інформацію були ним особисто підписані і направлені ним міською радою та її виконавчими органами. До того ж, відзив відповідачем направлено на адресу Запорізького окружного адміністративного суду засобами Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тоді як представник позивача має доступ до матеріалів справи через підсистему Електронний суд ЄСІТС. Відповідач вказує, що позивачем завідомо проігноровано норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» стосовно правових та організаційних основ містобудівної діяльності щодо містобудівної документації, зокрема, Генерального плану населеного пункту та можливості визначення меж прибудинкових територій. У свою чергу, запити на інформацію та звернення позивача стосувались прилеглих територій, які закріплені за будинками №44 та №42 по бульв. Вінтера, інформація про які у розпорядників відсутня, про що позивача було повідомлено.

21.03.2025 судом отримано заяву Запорізької міської ради (вх.№13689) про долучення до матеріалів справи доказів направлення додатків до відзиву на позовну заяву на адресу позивача на виконання ухвали суду від 13.03.2025.

31.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву секретаря Запорізької міської ради ОСОБА_2 (вх.№15386), у якому зазначено, що у позові не наведено доводів про невідповідність спірного розпорядження Конституції або законам України. Водночас, на виконання наданих Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень, керуючись нормами Закону України «Про звернення громадян», враховуючи повторність звернень ОСОБА_1 , за результатами розгляду яких надавались повні, обґрунтовані відповіді було прийнято розпорядження від 12.09.2024 №221р. Щодо запитів позивача на інформацію зауважено, що такі були розглянуті Запорізькою міською радою відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та у строк, встановлений вказаним законом. Щодо питання розгляду звернень позивача вказано, що позивач неодноразово звертався до відповідача 1 з аналогічними питаннями, за результатами звернень були надані вичерпні відповіді та копії документів відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» (зокрема, звернення запити № Б-2576-Д від 19.04.2024, № Б-4080-Д від 07.06.2024, № Б-5762-Д та № Б-0249-05 від 15.08.2024). Наголошено, що межі прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків Генеральним планом міст не визначаються, тому відповідач 1 при підготовці відповідей діяв відповідно до вимог діючого законодавства. Також позивачем не доведено наявність моральної та матеріальної шкоди, не доведено причинний зв`язок та не обґрунтовано розрахунок моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позову.

07.04.2025 судом отримано відповідь на відзив (вх.№16615), у якій позивач зазначає про необґрунтованість позиції відповідача 2, оскільки позивачу не було надано доступу до публічної інформації (викопіювання з Генплану прилеглої території будинку), не було надано обґрунтованої відмови в наданні такого доступу до цієї інформації та в подальшому взагалі незаконно припинено розгляд звернень позивача з цього питання. Також зауважує, що лише на запит Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відповідачем 1 було надано витяги з Генерального плану міста, підготовлені Департаментом архітектури та містобудування, хоча на запити цим же департаментом надавалась відповідь про відсутність такої інформації. Наголошує, що позивачем вимагалося надати розміри прибудинкової території згідно Генерального плану міста. Доводи відповідача 2 стосовно запитів про розміщення контейнерного майданчику не стосуються позовних вимог та не можуть бути підставою для їх спростування.

14.04.2025 на адресу суду надійшли заперечення відповідача 2 на відповідь на відзив (вх.№17932), у яких зазначено, що інформаційний запит позивача № ІЗ-0069-П від 06.02.2024 не стосувався інформації щодо Генерального плану міста. Надання витягу з містобудівної документації є адміністративною послугою, тому, оскільки виконавчий орган Запорізької міської ради міг утворити саме витяг з генерального плану міста, останній і був направлений на адресу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в рамках розгляду звернення позивача. До того ж, звернення та запити на інформацію позивача не стосувалися надання витягу з Генерального плану міста, який не містить меж прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків, а навпаки вказували на необхідність наявності інформації стосовно прилеглих територій до багатоповерхових житлових будинків. При цьому лист Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 24.12.2024 №79278.4/Б-40565.3/24/53 не містить висновку про порушення прав позивача на доступ до публічної інформації, а містить прохання повторного розгляду запитів на інформацію.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 13.11.2024 суд залишив позовну заяву без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у спосіб подання до суду належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій (або надати докази ознайомлення із наданими позивачу відповідями на інформаційні запити у межах шестимісячного строку звернення до суду).

Ухвалою від 04.12.2024 суд продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений в ухвалі суду від 13.11.2024, надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів від дня одержання ухвали суду шляхом подання до суду: належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду (або надати докази ознайомлення із наданими позивачу відповідями на інформаційні запити у межах шестимісячного строку звернення до суду); уточненої позовної заяви, у якій необхідно привести позовні вимоги у відповідність до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 23.12.2024 суд продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений в ухвалі суду від 04.12.2024, надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів від дня одержання ухвали суду шляхом подання до суду належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення строків звернення до суду.

Ухвалою від 13.01.2025 суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновив ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з цим позовом; відкрив провадження у справі, призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Ухвалою від 12.03.2025 суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача секретаря Запорізької міської ради Харченко Регіну Владиславівну (по тексту відповідач 2); зобов`язав Запорізьку міську раду надати до суду докази надіслання (надання) ОСОБА_1 доданих до відзиву на позовну заяву.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

01.02.2024 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Запорізької міської ради із запитом про надання інформації (вх.№ ІЗ-0065-П від 01.02.2024): копії затвердженого складу комісії по рішенню міської ради № 54 від 29.08.2018. Листом департаменту (апарату) виконавчого комітету від 07.02.2024 № ІЗ-0065-П позивачу надано копію розпорядження Запорізького міського голови від 12.06.2023 №157р «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 19.09.2018 №300р «Про визначення складу постійно діючої комісії з питання переносу та будівництва контейнерних майданчиків для збору твердих побутових відходів у м. Запоріжжі» (зі змінами).

01.02.2024 позивач також звернувся до відповідача із запитом про надання інформації (вх.№ ІЗ-0066-П від 01.02.2024) щодо ведення особистих прийомів директором департаменту муніципального управління Запорізької міської ради. Листом департаменту муніципального управління Запорізької міської ради від 05.02.2024 ІЗ-0008 позивача повідомлено про тимчасове (на період воєнного стану) припинення проведення особистих прийомів керівництвом департаменту.

05.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до Запорізької міської ради з інформаційним запитом (вх.№ІЗ-0069-П від 06.02.2024) про надання викопіювання (копії) плану прилеглої території будинку 44, бул. Вінтера (територія, яка закріплена за будинком).

Листом від 12.02.2024 № ІЗ-8 районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району повідомила ОСОБА_1 , що не володіє запитуваною інформацією і не зобов`язана володіти відповідно до компетенції, передбаченої законодавством. На підставі пункту 1 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» повідомлено про відмову у задоволенні вказаного запиту. Водночас повідомлено, що департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради володіє запитуваною інформацією, у зв`язку з чим на виконання вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» направлено вказаний запит до належного розпорядника.

Листом департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 16.02.2024 № 13-0020 позивачу на інформаційний запит від 05.02.2024 про надання викопіювання плану прилеглої території будинку № 44 по бул. Вінтера надано схему прибудинкової території, закріпленої за даним будинком, яка була затверджена КП «Наше місто» та узгоджена з районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району та є діючою на сьогодні.

Листом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 20.02.2024 № 04.03.01-06/ІЗ-010 позивача повідомлено, що викопіювання з визначеними межами прибудинкових територій будинків в департаменті відсутні. У зв`язку з тим, що департамент не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблений запит та згідно з п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» повідомлено про відмову у задоволенні запиту.

05.02.2024 ОСОБА_1 звернувся також до Запорізької міської ради з інформаційним запитом (вх.№ІЗ-0070-П від 06.02.2024) про надання викопіювання з Генерального плану міста будинку № 42, бул. Вінтера, з прилеглою територією (яка закріплена за будинком).

Листом від 12.02.2024 № ІЗ-9 районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району повідомила ОСОБА_1 , що не володіє запитуваною інформацією і не зобов`язана володіти відповідно до компетенції, передбаченої законодавством. На підставі пункту 1 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» повідомлено про відмову у задоволенні вказаного запиту. Водночас повідомлено, що департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради володіє запитуваною інформацією, у зв`язку з чим на виконання вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» направлено вказаний запит до належного розпорядника.

Листом департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 16.02.2024 № 13-0019 позивачу на інформаційний запит від 05.02.2024 про надання викопіювання з Генерального плану міста Запоріжжя будинку № 42 по бул. Вінтера з прилеглою територією надано схему прибудинкової території, закріпленої за даним будинком, яка була затверджена КП «Наше місто» та узгоджена з районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району та є діючою на сьогодні.

Листом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 20.02.2024 № 04.03.01-06/ІЗ-011 позивача повідомлено, що викопіювання з Генерального плану міста з визначеними межами прибудинкових територій будинків в департаменті відсутні. У зв`язку з тим, що департамент не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблений запит та згідно з п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» повідомлено про відмову у задоволенні запиту.

25.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до Запорізької міської ради з інформаційними запитами (вх.№ ІЗ-0102-П від 26.02.2024, вх.№ ІЗ-0103-П від 26.02.2024), у яких повторно просив інформацію по бул. Вінтера, 44 згідно з його запитом від 05.02.2024.

Листом департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 28.02.2024 № 13-0025 позивачу на його інформаційний запит від 25.02.2024 про надання викопіювання плану прилеглої території будинку № 44 по бул. Вінтера надано схему прибудинкової території, закріпленої за даним будинком, яка була затверджена КП «Наше місто» та узгоджена з районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району та є діючою на сьогодні. Стосовно попереднього запиту від 05.02.2024 повідомлено, що відповідь була своєчасно підготовлена та направлена на адресу.

Листами департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 01.03.2024 № 04.03.01-06/ІЗ-014 та від 01.03.2024 № 04.03.01-06/ІЗ-015 позивача повідомлено, що викопіювання з визначеними межами прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків в департаменті відсутні. У зв`язку з тим, що департамент не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблений запит та згідно з п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» повідомлено про відмову у задоволенні запиту.

28.03.2024 ОСОБА_1 знову звернувся до Запорізької міської ради з інформаційними запитами (вх.№ ІЗ-0151-П від 28.03.2024, вх.№ ІЗ-0152-П від 28.03.2024), у яких вчетверте просив надати інформацію по бул. Вінтера, 44 згідно з його запитом від 05.02.2024.

Листом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 09.04.2024 № 04.03.01-06/ІЗ-023 на запит за вх.№ ІЗ-0151-П від 28.03.2024 повідомлено, що викопіювання з визначеними межами прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків в департаменті відсутні. Додатково повідомлено, що 03.04.2024 виїзною нарадою було здійснено комісійне обстеження прибудинкової території житлових будинків АДРЕСА_3 та № 44 по бул. Вінтера та проведена зустріч із заявником щодо отримання схеми прибудинкової території вказаних багатоквартирних житлових будинків. За результатами проведеної зустрічі комісія вирішила доручити районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району разом з керуючою компанією ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» доопрацювати наявні схеми прибудинкових територій та надати копії заявнику.

Листом від 16.04.2024 №02-22/009, 02-22/010 департамент правового забезпечення міської ради повідомив позивачу, що 04.04.2024 проведено заміри прибудинкової території житлових будинків АДРЕСА_3 та № 44 по бул. Вінтера, наразі схеми прибудинкових територій знаходяться на доопрацюванні, через що надати копії доопрацьованих схем прибудинкових територій житлових будинків неможливо.

Крім того, позивач звертався до відповідача із заявами про надання інформації за переліком питань відносно розміщення контейнерного майданчика для збору ТПВ біля будинку по бул. Вінтера, 42-44 (№ Б-0099-09 від 22.03.2024, № Б-2098-Д від 08.04.2024), на які, зокрема, листом департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 01.05.2024 № 02-21/Б-056 повідомлено, що улаштування контейнерного майданчика біля житлового будинку № 42 по бул. Вінтера здійснено з урахуванням вимог ДСТУ-Н б Б.2.2-7:2013 «Настанова з улаштування контейнерних майданчиків» на підставі дозволу департаменту муніципального управління ЗМР від 22.11.2023 № 123-ДМУ/Д на ремонт та/або улаштування майданчиків для паркування транспортних засобів, спортивних, дитячих та інших майданчиків (демонтаж існуючого / улаштування нового контейнерного майданчика для твердих побутових відходів) на новому місці бул. Вінтера, 42 (у дворі багатоквартирних будинків). Факт підробки офіційного документа органу місцевого самоврядування, на чому наголошував відповідач у заявах, може бути встановлений судом на підставі матеріалів досудового слідства та в результаті судового розгляду кримінальної справи.

Листом від 14.04.2024 № Б-294-1 районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району позивача повідомлено, що на виконання доручення секретаря міської ради Анатолія Куртєва розглянуто звернення щодо ненадання інформації на запит заявника від 05.02.2024. Виїзною нарадою здійснено комісійне обстеження, проведена зустріч із заявником та внесені пропозиції щодо вирішення порушеного питання. З`ясовано, що заявнику необхідно отримати схему прибудинкової території житлових багатоквартирних будинків АДРЕСА_3 та № 44 по бульвару Вінтера, із зазначенням відстані від вказаних будинків до межі прибудинкової території. Наразі схеми прибудинкової території не містять цієї інформації через відсутність такої необхідності. Вирішено доопрацювати існуючі схеми прибудинкових територій. Після доопрацювання схем будуть надані копії.

19.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Запорізької міської ради із зверненням (вх. №Б-2576-Д), у якому зауважив, що у запиті від 05.02.2024 та виїзній нараді 03.04.2024 він не просив схему, просив надати запитувану раніше інформацію.

Листом департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 03.05.2024 № 02-21/Б-073, № 02-21/Б-072, № 02-21/Б-071 на звернення від 19.04.2024 за вх. № Б-2576-Д, № Б-2605-Д, № Б-2576-Д ОСОБА_1 повідомлено, що запити на доступ до публічної інформації від 05.02.2024 (вх.№ ІЗ-0069-П та № ІЗ-0070-П від 06.02.2024) розглянуті виконавчими органами Запорізької міської ради, надано відповіді у строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації». Однак, з наданою виконавчими органами міської ради інформацією та копіями документів заявник не погодився та повторно звернувся до виконавчого комітету Запорізької міської ради з аналогічними запитами від 26.02.2024 (вх.№ІЗ-102-П та ІЗ-103-П); ці запити повторно розглянуті Департаментом архітектури та містобудування міської ради та Департаментом з управління житлово-комунальним господарством міської ради, якими повторно надано відповіді, аналогічні з попередніми. Крім того, в рамках розгляду запитів від 28.03.2024 (вх.№ІЗ-0151-П та №ІЗ-0152-П від 28.03.2024) листом департаменту правового забезпечення міської ради надано узагальнену відповідь від 18.04.2024 № 02-22/009 02-22/010. Всі запити на доступ до публічної інформації та звернення розглянуті. Станом на 01.05.2024 схеми прибудинкових територій, закріплених за будинками АДРЕСА_4 , доопрацьовані та знаходяться на узгодженні, після доопрацювання заявника буде додатково повідомлено районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району.

07.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до секретаря Запорізької міської ради Регіни Харченко зі скаргою (вх. №Б-4080-Д), у якій зазначив, що так і не отримав запитувану раніше інформацію з 06.02.2024.

Листом департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 27.06.2024 № 02-21/Б-099 «Про розгляд звернення Б-4080-Д» позивача повідомлено, що враховуючи надання листом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 20.02.2024 № 04.03.01-06/ІЗ-011 виключної інформації стосовно відсутності інформації щодо меж прибудинкової території в Генеральному плані міста, заявнику було запропоновано альтернативний варіант схеми прибудинкових територій, що є в наявності у керуючої компанії ТОВ «Місто для людей Запоріжжя». Листом від 20.05.2024 № Б-243-3 були надані копії схем прибудинкових територій після доопрацювання із зазначенням відстані від будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 до меж прибудинкових територій відповідних будинків. 23.05.2024 за участю заявника та представників будинку № 42 по бульвару Вінтера відбулася виїзна нарада з вирішення питання стосовно місцерозташування контейнерного майданчику для ТПВ, запропоновано нову дислокацію та вирішено провести опитування серед користувачів щодо перенесення майданчика.

15.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради із заявою (вх.№ Б-5762-Д від 15.08.2024, № Б-0249-05 від 15.08.2024), у якій вказав, що відповіді на порушені раніше питання не отримав. Зазначив, що не писав про переміщення контейнерного майданчику для сміття, не погоджується з проведеним голосуванням щодо місцярозташування майданчика, не отримав викопіювання прилеглої території будинків 42 та АДРЕСА_5 , надані схеми не мають розмірів, підписів та ніякого відношення до запитів.

Листом департаменту (апарату) виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.09.2024 № Б-0260-01 на звернення №№ Б-ОКЦ-4709/1 від 02.08.2024, Б-5634-Д від 09.08.2024, Б-0249-05 від 15.08.2024, Б-ОКЦ-5772-Д від 16.08.2024, Б-0260 від 26.08.2024 повідомлено позивача, що зазначені питання вже неодноразово перебували на розгляді виконавчого комітету міської ради, за результатами їх розгляду було направлено змістовні, обґрунтовані та всебічні відповіді з належними роз`ясненнями у межах повноважень. Відтак розгляд порушених питань припинено на підставі розпорядження Запорізького міського голови від 12.09.2024 №221р «Про припинення розгляду повторних звернень ОСОБА_1 ».

Так, розпорядженням Запорізького міського голови від 12.09.2024 №221р «Про припинення розгляду повторних звернень ОСОБА_1 » відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про звернення громадян», враховуючи потворні звернення ОСОБА_1 з одного того ж питання, які неодноразово перебували на розгляді та вирішені по суді, за результатами розгляду яких йому надавались вичерпні, обґрунтовані відповіді, роз`яснення в межах повноважень з посиланнями на норми чинного законодавства та одночасними роз`ясненнями про право заявника на звернення за захистом своїх порушених / оспорюваних прав до суду, зобов`язано припинити розгляд повторних звернень ОСОБА_1 з питання надання дозвільних документів на будівництво нового контейнерного майданчика для твердих побутових відходів, незаконного будівництва, демонтажу контейнерного майданчика за адресою: бул. Вінтера, 44, зокрема, підробки документів, порушення конституційних прав заявника, незгоди з відповідями на звернення та інформаційні запити, організації особистого прийому, незгоди з відповідями районної адміністрації міської ради по Дніпровському району і викопіюванням (копією) плану прилеглої території будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 , засмічення проїзної частини дороги будівельними матеріалами.

Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини листом від 11.11.2024 №68788.4/Б-04565.3/24/53 звернувся до секретаря Запорізької міської ради, у якому зазначено про надходження звернення ОСОБА_1 стосовно стверджуючих порушень, що поблизу багатоквартирного жилого будинку за адресою: АДРЕСА_5 з порушенням вимог санітарного законодавства розташовано сміттєві майданчики, а саме: не додержано відстань розміщення контейнерних майданчиків від жилих будинків мешканців, а самі майданчики не обладнані належним чином відповідно до вимог санітарного законодавства, через що мешканці навколишніх багатоквартирних жилих будинків потерпають від неприємного запаху. Посилаючись на положення Державних санітарних норм та правил, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 №145, Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Уповноважений ВРУ з прав людини у Запорізькій області просив поінформувати Секретаріат про обставини справи та заходи, які вживаються Запорізькою міською радою з метою захисту права на безпечне довкілля та належні умови проживання мешканців багатоквартирного жилого будинку.

Крім того, листом від 24.12.2024 «79278.4/Б-04565.3/24/53 Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повторно звернувся до секретаря Запорізької міської ради, у якому зазначено про надходження звернення ОСОБА_1 стосовно стверджуваного порушення Запорізькою міською радою Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також незаконного будівництва під вікнами заявника контейнерного майданчика для сміття за адресою: АДРЕСА_5 . Просив повторно розглянути запити заявника на інформацію від 05.02.2024 (про надання викопіювання з Генерального плану міста будинку номер 42, буд. Вінтера 42 з прилеглою територією) з урахуванням наданих роз`яснень.

Листом виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.12.2024 № Б-8629-Д, який направлено на адресу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та ОСОБА_1 , повідомлено, що межі прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків Генеральним планом міст не визначаються. Надано витяги з Генерального плану міста Запоріжжя, підготовлені департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради за даними заявника. Крім того, повідомлено, що вихідні дані на проєктування та будівництво будівель та споруд на відповідній території, департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради не надавались.

Не погоджуючись з наданими відповідачем відповідями на запити про надання публічної інформації, а також прийняттям у зв`язку з цим розпорядження «Про припинення розгляду повторних звернень Білика Євгенія», позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 40 Конституції України закріплено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР). Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (стаття 3 Закону № 393/96-ВР).

Приписами частини першої статті 5 Закону №393/96-ВР закріплено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У свою чергу, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939-VI).

За приписами статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків (правовий висновок Верховного Суду, викладений у рішенні від 19.05.2022 у справі №9901/502/21).

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI).

Відповідно частин першої-п`ятої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

У частині першій статті 22 Закону №2939-VI наведений вичерпний перелік підстав, з яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту на її отримання.

Так розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

З огляду на викладене суд підсумовує, що право на звернення та право на доступ до публічної інформації тісно пов`язані між собою. Якщо право на звернення передбачає викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заява (клопотання) і скарги до суб`єктів владних повноважень, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, то у випадку запиту на інформацію мова йде про надання публічної інформації (раніше створеної), що знаходиться у володінні розпорядника.

Відмінність наведених вище визначень (термінів) звернення (у розумінні Закону №393/96-ВР) і запиту на інформацію (у розумінні Закону № 2939-VI) вказують на те, що саме сутнісна направленість цих звернень визначає правове регулювання розгляду таких звернень.

Підставою звернення позивача з позовом до суду фактично стало ненадання йому викопіювання (копії) з Генерального плану прилеглої території будинків АДРЕСА_3 та № 44 по бул. Вінтера (територія, яка закріплена за будинком) на запити про надання публічної інформації.

Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_1 посилається у тексті позовної заяви лише на норми Закону України «Про доступ до публічної інформації». Водночас зі змісту порушених у зверненнях № Б-2576-Д від 19.04.2024, № Б-4080-Д від 07.06.2024, № Б-5762-Д та за № Б-0249-05 від 15.08.2024 питань, які власне і формують підстави цього позову, судом встановлено, що ці звернення за своєю суттю не є запитами на інформацію (інформаційними запитами) у контексті Закону № 2939-VI, а є зверненнями (скаргами) у розумінні Закону № 393/96-ВР, а тому, відповідно, мають розглядатися у порядку та у спосіб, передбачені саме Законом № 393/96-ВР.

При цьому, досліджуючи твердження позивача щодо незгоди з діями Запорізької міської ради у частині ненадання відповіді на інформаційний запит від 05.02.2024, на що спрямовані звернення № Б-2576-Д від 19.04.2024, № Б-4080-Д від 07.06.2024, № Б-5762-Д та за № Б-0249-05 від 15.08.2024, суд зазначає, що позивачу були надані відповіді на направлені раніше запити про надання публічної інформації. Так, на інформаційний запит від 05.02.2024 за вх. № ІЗ-0069-П від 06.02.2024 про надання викопіювання (копії) плану прилеглої території будинку 44, бул. Вінтера (територія, яка закріплена за будинком) листом від 12.02.2024 № ІЗ-8 районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району відмовила у задоволенні запиту, оскільки не володіє запитуваною інформацією і не зобов`язана володіти відповідно до компетенції, та повідомила про направлення такого запиту до належного розпорядника Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, який листом від 16.02.2024 № 13-0020 позивачу надав схему прибудинкової території, закріпленої за даним будинком, яка була затверджена КП «Наше місто» та узгоджена з районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району; листом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 20.02.2024 № 04.03.01-06/ІЗ-010 позивачу також було відмовлено у задоволенні запиту та повідомлено, що викопіювання з визначеними межами прибудинкових територій будинків в департаменті відсутні. Крім того, на запит від 05.02.2024 за вх. № ІЗ-0069-П від 06.02.2024 про надання викопіювання з Генерального плану міста будинку № 42, бул. Вінтера, з прилеглою територією (яка закріплена за будинком) позивачу листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 12.02.2024 № ІЗ-9, листом департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 16.02.2024 № 13-0019, листом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 20.02.2024 № 04.03.01-06/ІЗ-011 надані аналогічні відповіді. Отримавши відмову задоволенні запитів про надання публічної інформації, позивач їх не оскаржив, а продовжував повторно звертатися з раніше порушеними у запитах питаннями.

Суд зазначає, що звернення № Б-2576-Д від 19.04.2024, № Б-4080-Д від 07.06.2024, № Б-5762-Д та за № Б-0249-05 від 15.08.2024 не передбачають надання уже відображеної та задокументованої інформації будь-якими засобами, у свою чергу, вони по суті є скаргами щодо ненадання публічної інформації на раніше подані запити від 05.02.2024.

З аналізу положень Закону № 393/96-ВР слідує, що в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 815/1178/17 та у справі № 280/4698/19 від 30.11.2020.

Крім цього, Законом № 393/96-ВР регламентовано надавати відповідь на всі питання, які викладені у заяві та належать до компетенції органу. У разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до його повноважень, звернення повинно бути направлено за належністю.

Суд зауважує, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади включає і доведення змісту відповіді до заявника. А орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.09.2019 у справі № 826/11164/16.

Судом з`ясовано, що на спірні звернення № Б-2576-Д від 19.04.2024, № Б-4080-Д від 07.06.2024, № Б-5762-Д та за № Б-0249-05 від 15.08.2024 позивачу також були надані відповіді. На звернення № Б-2576-Д від 19.04.2024 листом департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 03.05.2024 повідомлено про те, що запити на доступ до публічної інформації від 05.02.2024 (вх.№ ІЗ-0069-П та № ІЗ-0070-П від 06.02.2024) розглянуті виконавчими органами Запорізької міської ради, надано відповіді у строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації», та про направлення схем прибудинкових територій, закріплених з а будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 , після доопрацювання. На звернення № Б-4080-Д від 07.06.2024 листом департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради від 27.06.2024 № 02-21/Б-099 повідомлено про відсутність інформації щодо меж прибудинкової території в Генеральному плані міста, у зв`язку з чим запропоновано альтернативний варіант схеми прибудинкових територій, які були надані позивачу листом від 20.05.2024 № Б-243-3. На звернення № Б-0249-05 від 15.08.2024 листом департаменту (апарату) виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.09.2024 № Б-0260-01 повідомлено про припинення розгляду порушених питань на підставі розпорядження Запорізького міського голови від 12.09.2024 №221р «Про припинення розгляду повторних звернень ОСОБА_1 ».

Суд враховує пояснення відповідачів щодо того, що звернення № Б-5762-Д від 15.08.2024 та № Б-0249-05 від 15.08.2024 є копією одне одного та в системі реєстрації звернень, звернення № Б-5762-Д від 15.08.2024 було відмічено записом «зареєстровано помилково, див.Б-0249-05». При цьому суд не приймає заперечення позивача в цій частині, оскільки вказані обставини належать до внутрішньої організації роботи відповідача 1 та не впливають на висновки суду по суті спору.

Таким чином, під час розгляду звернень позивача № Б-2576-Д від 19.04.2024, № Б-4080-Д від 07.06.2024, № Б-5762-Д та за № Б-0249-05 від 15.08.2024 відповідачем протиправної бездіяльності допущено не було, належних та допустимих доказів протилежного позивачем не надано.

Щодо доводів позивача у частині ненадання йому викопіювання (копії) з Генерального плану прилеглої території будинків АДРЕСА_3 та № 44 по бул. Вінтера (територія, яка закріплена за будинком) суд зазначає наступне.

Положеннями частини першої статті 25 Закону України «Про землеустрій» установлено, що документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Особливим видом такої документації є документація із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, - комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій. Затверджена документація із землеустрою є публічною та загальнодоступною.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16.11.1992 № 2780-XII «Про основи містобудування» (далі - Закон № 2780-ХІІ) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

За приписами статті 16 цього ж Закону планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням відомостей Державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі у цифровій формі в державній системі координат у формі електронних документів, що містять базові і тематичні геопросторові дані.

Порядок обміну інформацією між містобудівним кадастром та Державним земельним кадастром встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом частин першої, третьої статті 17 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Доступ до матеріалів генерального плану населеного пункту, крім інформації, яка відповідно до закону становить державну таємницю або належить до інформації з обмеженим доступом, не може обмежуватися. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури, веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування, внесення відповідних даних до Державного земельного кадастру та містобудівного кадастру (частина п`ятнадцята статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

У рішенні від 05.10.2023 Європейський суд з прав людини у справі «Східноукраїнський центр громадських ініціатив» проти України» (заява № 18036/13 та 13 інших заяв) визнав приховування від громадян України генеральних планів їхніх міст порушенням статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Спірними у вказаній справі були відмови міських рад у наданні текстової та графічної частин генеральних планів на тій підставі, що вони мали гриф «лише для службового користування» та/або «таємно».

Отже, враховуючи те, що Генеральний план міста Запоріжжя є публічною інформацією, кожна особа може ознайомитися з таким планом на офіційному сайті органу місцевого самоврядування, у друкованих засобах масової інформації, шляхом подання інформаційного запиту із проханням надати копію генплану та особисто ознайомитися із містобудівним документом у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Генеральний план міста Запоріжжя був затверджений рішенням Запорізької міської ради від 15.09.2004 №4 та міститься у відкритому доступі на сайті Запорізької міської ради (перегляд доступний за посиланням: https://zp.gov.ua/uk/page/generalnij-plan).

За обставинами справи судом встановлено, що позивач просив надати викопіювання (копії) з Генерального плану прилеглої території будинку АДРЕСА_1 та території будинку АДРЕСА_2 (територією, яка закріплена за будинками за кожним окремо).

Як встановлено судом, на запити та звернення позивача йому було надано копії схем прибудинкових територій після доопрацювання із зазначенням відстані від будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 до меж прибудинкових територій відповідних будинків (листом від 20.05.2024 № Б-243-3), а також витяги з Генерального плану міста Запоріжжя, підготовлені департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради (листом виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.12.2024 № Б-8629-Д), за адресами бул. Вінтера, 42, 44, Дніпровський район, місто Запоріжжя.

Вимоги до складу та змісту генерального плану населеного пункту встановлені ДБН Б.1.1-15:2012 «Склад та зміст генерального плану населеного пункту», що затверджені наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 358 від 13.07.2012.

При цьому позивач посилається на те, що ним вимагалося надати розміри прибудинкової території відповідно до Генерального плану міста. Разом з тим, генеральний план міста не передбачає зазначення у ньому розмірів прибудинкових (прилеглих) територій. Позивач не зазначає норми чинного законодавства, які б передбачали надання Генерального плану міста із розмірами прибудинкових територій, та не вказує, чому він не вважає надання витягів з Генерального плану міста Запоріжжя листом від 30.12.2024 № Б-8629-Д виконанням вимог його запитів.

Крім того, суд враховує, що предметом спору в межах цієї справи є, зокрема, надання інформації на звернення ОСОБА_1 № Б-2576-Д від 19.04.2024, № Б-4080-Д від 07.06.2024, № Б-5762-Д та за № Б-0249-05 від 15.08.2024. Як вже мовив суд, вказані звернення не є запитами про надання публічної інформації, у зв`язку з чим відповідач 1 не повинен був надавати запитувану інформацію, а мав вчинити певні дії, викладені у заявах, скаргах позивача. При цьому відповідачі надали відповіді на всі запити та звернення позивача.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено протиправних дій або бездіяльності щодо ненадання викопіювання (копії) з Генерального плану прилеглої території будинків та порушення прав позивача у цій частині.

Щодо позовних вимог у частині оскарження розпорядження Запорізької міської ради від 12.09.2024 № 221р «Про припинення розгляду повторних звернень ОСОБА_1 » слід зазначити наступне.

Статтею 7 Закону № 393/96-ВР встановлено заборону відмови в прийнятті та розгляді звернення й передбачено обов`язок із прийняття та розгляду звернень, оформлених належним чином і поданих у встановленому порядку.

Відповідно до частин другої, третьої статті 8 Закону № 393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Питання розгляду заяв (клопотань) громадян урегульовано статтею 15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Суд зазначає про відсутність у заявах позивача по суті жодних обґрунтувань для визнання протиправним та скасування розпорядження від 12.09.2024 № 221р «Про припинення розгляду повторних звернень ОСОБА_1 ».

Водночас, враховуючи неодноразове подання ОСОБА_1 запитів та звернень з аналогічних питань, а саме надання викопіювання (копії) з Генерального плану прилеглої території будинку АДРЕСА_1 та території будинку АДРЕСА_2 , а також надання відповідачами відповідей на кожний запит та звернення, приймаючи розпорядження Запорізького міського голови від 12.09.2024 № 221р «Про припинення розгляду повторних звернень ОСОБА_1 » секретар Запорізької міської ради, керуючись статтею 8 Закону України «Про звернення громадян» діяла в межах повноважень та в спосіб, визначений чинним законодавством.

Щодо вимог про стягнення з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 44000,00 грн позивач зазначив, що позивач десять разів приїжджав на особисті прийоми до Запорізької міської ради задля надання йому публічної інформації та щоразу отримував від працівників знущання та образи, що спричинило моральні страждання і погіршення стану здоров`я.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

По своїй суті, зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації.

Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: 1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; 2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Суд зазначає, що завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте, з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

При цьому гроші (розмір моральної шкоди) виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (такі висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2022 в справі № 487/6970/20 (провадження № 61 1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду.

Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.

Суд зазначає, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.

Однак, позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю Запорізькою міською радою та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо).

Отже, у межах спірних правовідносин матеріали адміністративної справи не містять доказів заподіяння позивачу моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем, а також підтвердження причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і завданням позивачеві від цього моральної шкоди, а тому вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 9400,00 грн позивач посилається на те, що він змушений був їздити на власному автомобілі до Запорізької міської ради, а також для відновлення своїх прав звернутися до Центру безоплатної вторинної правової допомоги, у зв`язку з чим поніс витрати на паливо.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою. Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 ЦК України).

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди. Зокрема, Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 14.04.2020 по справі №925/1196/18 зазначила, що статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними та передбачають певні особливості характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

При цьому саме на позивача покладається обов`язок з доведення факту заподіяння йому шкоди, розміру цієї шкоди, наявності протиправної поведінки відповідача і причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками.

У цій справі судом не встановлено протиправної поведінки відповідачів, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, а також те, що понесені позивачем витрати були необхідними, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність порушених прав позивача щодо розгляду звернень та запитів на інформацію, а також правомірність прийнятого розпорядження Запорізького міського голови від 12.09.2024 №221р, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

VII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, секретаря Запорізької міської ради Харченко Регіни Владиславівни про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування розпорядження, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач 1 Запорізька міська рада, місцезнаходження: пр. Соборний, буд.206, м.Запоріжжя, 69105; .

Відповідач 2 секретар Запорізької міської ради Харченко Регіна Владиславівна, місцезнаходження: пр. Соборний, буд.206, м.Запоріжжя, 69105.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 16.05.2025.

Суддя К.В.Мінаєва