Справа № 320/4906/25
Суддя: Сас Є.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Київ Справа №320/4906/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Саса Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих),

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Офісу Генерального прокурора

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) щодо невключення до графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Чотирнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) включити прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 до графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності з визначенням дати, часу та місця проведення такої співбесіди.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що він як прокурор, якого було незаконно звільнено з посади і щодо якого набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді в місцеву прокуратуру, для переведення в окружну прокуратуру повинен повторно пройти той етап атестації, щодо якого було прийнято скасоване судом рішення про неуспішне її проходження, а саме - проведення співбесіди. Позивач подав відповідачу заяву про включення його до графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, однак до графіку проведення співбесід останнього так і не було включено. Таке рішення, на думку позивача, суперечить положенням Закону України № 113-IX від 19.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон № 113-IX) та Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 (далі - Порядок № 221).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження.

Офіс Генерального прокурора просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю, оскільки вважає, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) щодо невключення його до графіку проведення співбесід та зобов`язання відповідача включити його до графіку проведення співбесід не відповідають чинному законодавству та суперечать виключній компетенції кадрової комісії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 відмовлено у задоволенні заяви Офісу Генерального прокурора про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

З матеріалів справи суд встановив наступні обставини.

Позивач з липня 2013 року працює в органах прокуратури, а з 30.08.2018 на посаді першого заступником керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області.

19.09.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України № 113-IX, яким передбачено створення у системі органів прокуратури Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур.

03.10.2019 наказом Генерального прокурора № 221, на виконання вимог Закону № 113-IХ затверджено Порядок проходження прокурорами атестації.

04.10.2019 на виконання п. 10 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 113-IХ позивачем подано заяву Генеральному прокурору про переведення на посаду прокурора в окружну прокуратуру та про намір пройти атестацію.

Наказом Генерального прокурора № 537 від 17.11.2020 створено П`яту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

За результатами 1 та 2 етапу тестувань позивачем набрано відповідно 81 та 111 балів, що є прохідними балами, а тому останнього допущено до проходження третього етапу тестування: проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Рішенням П`ятої кадрової комісії № 25 від 11.01.2021 за результатами проведення співбесіди позивача визнано таким, що пройшов атестацію неуспішно, у зв`язку з чим 16.03.2021 наказом в.о. керівника Полтавської обласної прокуратури № 337к останнього звільнено з посади прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 "Про прокуратуру".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2022 у справі № 640/11118/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі № 640/11118/21, адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення П`ятої кадрової комісії обласних прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 11.01.2021 № 25 про неуспішне проходження атестації першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано наказ в.о. керівника Полтавської обласної прокуратури від 16.03.2021 № 337к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області з 20.03.2021;

- стягнуто з Полтавської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 568 203 (п`ятсот шістдесят вісім тисяч двісті три) гривні 75 копійок;

- допущено негайне виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області;

- допущено негайне виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у сумі 27 407 (двадцять сім тисяч чотириста сім) гривень 47 копійок;

- у задоволенні решти позову відмовлено.

На підставі вказаних судових рішень наказом керівника Полтавської обласної прокуратури № 208к від 15.06.2023 позивача поновлено на посаді прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області з 19.03.2021 та скасовано попередній наказ в.о. керівника Полтавської обласної прокуратури № 337к від 16.03.2021 про звільнення з органів прокуратури.

Після скасування наказу про звільнення позивача з органів прокуратури, останнім 19.06.2023 подано заяву на адресу Офісу Генерального прокурора та на адресу Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Згідно рішення відповідача, оформленого протоколом засідання від 20.02.2024 позивача допущено до співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної етики та доброчесності.

З вказаної дати на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора неодноразово оприлюднювалися графіки проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) вимогам професійної компетентності, професійної етики і доброчесності, проте позивача до таких графіків включено не було.

22.04.2024 позивач звернувся з запитом на отримання публічної інформації на адресу Офісу Генерального прокурора та до Чотирнадцятої кадрової комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/11118/21.

26.04.2024 позивачем отримано відповідь від Офісу Генерального прокурора, згідно з якою протоколом засідання Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів на правах місцевих) № 112 від 20.02.2024 позивача допущено до співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної етики та доброчесності.

До моменту звернення з позовом

Разом з тим, станом на момент подачі позовної заяви, позивача не включено до графіків проведення співбесіди.

Оцінюючи аргументи Офісу Генерального прокурора суд зазначає наступне.

Офіс Генерального прокурора, обґрунтовуючи необхідність відмови у задоволенні позову, вказує, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2022 у справі № 640/11118/21, яким ОСОБА_1 серед іншого поновлено на посаді та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін, оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду. Ухвалою Верховного Суду від 13.07.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора, проте остаточне рішення у справі не прийнято.

У цьому контексті суд наголошує, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2022 у справі № 640/11118/21, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023 є обов`язковим до виконання попри його оскарження у касаційному порядку.

Так, Конституцією України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання (ст. 129-1), обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства (ст. 129).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016 "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку (ч. 1 ст. 375 КАС України). Водночас у справі № 640/11118/21 такого рішення суд не приймав.

Отже, незгода із рішенням суду у справі № 640/11118/21 та подальше його оскарження в касаційному порядку не є підставою для невключення позивача до графіку проведення співбесід відповідно до п. 1 розділу IV Порядку № 221.

Також у письмових поясненнях Офіс Генерального прокурора, обґрунтовуючи необхідність відмови у задоволенні позову зазначив, що питання включення до графіків проходження атестації належить до виключної компетенції кадрової комісії, оскільки відповідно до Порядку № 221 саме комісія призначає новий час (дату) проведення співбесіди. Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) ухвалено рішення про допуск позивача до співбесіди. Водночас, рішення про допуск до проходження прокурором співбесіди і рішення про включення прокурора до графіку проведення співбесід є самостійними рішеннями, а законодавцем не встановлено прямого обов`язку прийняття цих рішень одночасно або у чітко визначений строк.

Суд бере до уваги, що наказом керівника Полтавської обласної прокуратури № 206к від 15.06.2023 позивача поновлено на посаді прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області з 19.03.2021 та скасовано попередній наказ в.о. керівника Полтавської обласної прокуратури № 337к від 16.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з органів прокуратури.

Водночас суд наголошує, що будучи поновленим на посаді прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, позивач отримав право на переведення до Лубенської окружної прокуратури Полтавської області у разі успішного проходження атестації.

Слід звернути увагу на те, що Законом №113-IX запроваджено реформування системи органів прокуратури, яке передбачало заміну чинної структури органів прокуратури (у тому числі заміну місцевих прокуратур окружними прокуратурами). Така реформа впроваджена з метою кадрового перезавантаження та очищення лав прокурорів від осіб, які не відповідають вимогам доброчесності і професійності, тому відповідно до пп. 3 п. 7 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 113-ІХ положення щодо проходження атестації поширюються на прокурорів, які звільнені з органів прокуратури у зв`язку з рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації, щодо яких набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді прокурора у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, у тому числі у разі прийняття судом рішення про поновлення на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. Прокурори можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації.

Наказом Генерального прокурора від 17.02.2021 № 40 днем початку роботи окружних прокуратур визначено 15.03.2021.

Таким чином Лубенська місцева прокуратура Полтавської області припинила свою роботу, натомість Лубенська окружна прокуратура Полтавської області - розпочала.

Тобто поновлення позивача на посаді прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області наказом керівника Полтавської обласної прокуратури №206к від 15.06.2023 автоматично не призвело до працевлаштування у Лубенській окружній прокуратурі Полтавської області, а Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області станом на день поновлення позивача на роботі не існувало. З цього випливає, що необхідною умовою реального захисту прав позивача є вчинення відповідачем дій, які забезпечать повторне проходження позивачем того етапу атестації, щодо якого було прийнято скасоване судом рішення про неуспішне її проходження. Лише таким чином позивач зможе реалізувати своє право на переведення до окружної прокуратури.

Суд також наголошує, що прийняття Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) рішення щодо включення ОСОБА_1 до графіку проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності з визначенням дати, часу та місця проведення такої співбесіди є обов`язком відповідача, встановленим Порядком № 221.

Так, згідно з п. 1 розділу IV Порядку № 221, у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до співбесіди. Кадрова комісія формує графік проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Таким чином, отримання за результатами складання іспиту прокурором кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, виключає дискрецію кадрової комісії на прийняття будь-якого іншого рішення, окрім рішення про допуск до співбесіди і включення до графіка проведення співбесід.

Окрім того, оцінюючи доводи позивача щодо протиправної бездіяльності, вчиненої відповідачем, суд вважає за необхідне перевірити, чи дотримався відповідач розумних строків виконання обов`язку щодо включення ОСОБА_1 до графіку проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності з визначенням дати, часу та місця проведення такої співбесіди.

Так, відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони своєчасно, тобто протягом розумного строку.

П. 6 розділу V Порядку 221 передбачено, що рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури про звільнення відповідного прокурора з посади та органів прокуратури на підставі пп. 2 п. 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX.

Пп. 2 п. 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX встановлено, що прокурори та слідчі органів прокуратури, які зобов`язані пройти атестацію, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Отже, кадрова комісія володіє винятковою компетенцією щодо здійснення атестації прокурорів і її рішення за результатами цієї атестації може бути підставою для звільнення прокурора з посади. З огляду на це кадрова комісія є суб`єктом, який наділений певними адміністративними повноваженнями у сфері публічної служби.

Таким чином суд доходить до висновку, що при виконанні своїх обов`язків кадрова комісія має діяти відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, хоч Порядок № 221 не встановлює чіткого строку прийняття рішення про включення прокурора до графіку проведення співбесід, чи обов`язку прийняти це рішення одночасно з рішенням про допуск прокурора до проходження співбесіди, кадрова комісія повинна включити прокурора до графіку проведення співбесід протягом розумного строку.

Окрім того, в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що принцип правової визначеності (як складова верховенства права) має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права (постанови Верховного Суду у справі № 640/1007/19 від 13.02.2020, у справі № 200/959/19-а від 13.08.2020).

Потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій (постанова Верховного Суду у справі №826/16495/17 від 10.04.2019).

Тому з доводами Офісу Генерального прокурора щодо необмеження будь-якими строками компетенції на прийняття рішення щодо включення позивача до графіку проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, суд погодитись не може, враховуючи принцип верховенства права та правової визначеності визначеності зокрема. Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у справі № 820/3143/18, викладеними у постанові від 29.12.2020.

У цьому контексті суд бере до уваги, що заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію позивач подав на адресу Офісу Генерального прокурора та на адресу Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) ще 19.06.2023.

Лише 20.02.2024 позивача було допущено до співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної етики та доброчесності (протокол засідання Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №112 від 20.02.2024).

Станом на 25.01.2025 (день надходження позовної заяви до суду) ОСОБА_1 до графіків проведення співбесіди включено не було.

Отже, відповідач допустив позивача до співбесіди через близько 8 місяців після отримання відповідної заяви і протягом близько 11 місяців від моменту допуску не включив ОСОБА_1 до графіків проведення співбесіди.

Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процедурних дій без невиправданих зволікань та прийняття відповідних рішень (вчинення дій) у найкоротший строк, достатній для їх прийняття (вчинення) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2022 у справі № 9901/294/21).

З огляду на наведене вище, відповідач порушив розумні для включення позивача до графіку проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності строки.

Суд наголошує, що виходячи з п. 1 розділу IV єдиною необхідною підставою допуску прокурора до співбесіди є набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал. Водночас для формування кадровою комісією графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності єдиною необхідною підставою є наявність кандидатів для такої співбесіди.

Отже, з огляду на обставини справи, відповідач мав можливість реалізувати свій обов`язок щодо включення ОСОБА_1 до графіків проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності ще 20.02.2024, проте не зробив цього не лише у той самий день, але й 11 місяців потому. Суд не вважає, що відповідачу об`єктивно необхідно більше 11 місяців часу для включення позивача до графіку проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, а тому констатує порушення відповідачем розумних строків для виконання такого обов`язку.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, зокрема у постановах від 15.04.2021 у справі № 9901/104/20, від 01.09.2022 у справі № 990/46/22, від 31.08.2023 у справі № 990/75/23 та від 14.03.2024 у справі № 240/25193/23, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права та інтереси особи в тому разі, якщо такий суб`єкт повинен був вчинити, але не вчинив певних дій на реалізацію покладеної на нього компетенції.

Така бездіяльна форма поведінки щодо неприйняття рішення, невчинення певних дій не здійснюється суб`єктом владних повноважень всупереч установленого законодавчим актом обов`язку взагалі чи протягом установленого строку (постанова Верховного Суду від 30.01.2025 у справі № 9901/524/21).

Отже, для встановлення протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є необхідним встановлення факту порушення ним конкретних строків реалізації певних обов`язків, якщо таких строків не передбачено законодавством. Невиконання суб`єктом владних повноважень всупереч установленого законодавчим актом обов`язку взагалі, а не тільки протягом встановленого законом строку також є протиправною бездіяльністю.

У постанові від 13.12.2019 у справі № 826/7889/16 Верховний Суд зазначив, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

З огляду на це суд зауважує, що через бездіяльність відповідача позивач не може реалізувати своє законне право на переведення до Лубенської окружної прокуратури Полтавської області протягом тривалого часу.

Матеріали справи не містять інформації про вагомі умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не довів правомірність свого рішення.

Приписами ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши на підставі положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд доходить висновку необхідність задовольнити позовні вимоги.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанова Верховного Суду від 29.12.2020 у справі № 814/2323/17).

Суд доходить до висновку, що лише визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його включити позивача до графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності зможе ефективно захистити передбачене Законом №113-IX права позивача.

Водночас з урахуванням положень ч. 2 ст. 118, п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України суд вважає за доцільне встановити строк виконання рішення суду вказівкою на подію: не пізніше затвердження відповідачем чергового графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурорів вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Отже позовні вимоги необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) щодо не включення прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 до графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

3. Зобов`язати Чотирнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) включити прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 до графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності з визначенням дати, часу та місця проведення такої співбесіди не пізніше затвердження відповідачем чергового графіку проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурорів вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

4. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Сас Є.В.