Справа № 520/33975/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Лук`яненко М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 р. Справа № 520/33975/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/33975/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області №2000-0302-9/72300 від 02.05.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 27.09.2006 роту по 24.04.2024 рік в Комунальній організації "Київмедспецтранс" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня першого звернення за її призначенням, а саме: з 24.04.2024 року

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення за її призначенням, а саме з 24.04.2024 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області №2000-0302-9/72300 від 02.05.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 24.04.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 27.09.2006 роту по 24.04.2024 рік в Комунальній організації "Київмедспецтранс", з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що пенсійний орган правомірно відмовив в призначенні позивачу пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пп 2 п.2 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що посада (електрогазозварник) не відповідає посаді Постанови КМУ від 24 червня 2016 р. № 461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" Список №2 розділу XXXIII (електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки). В наданій довідці зазначено, що згідно наказу від 11.01.2017 № 7-к заявник переведений електрозварником ручного зварювання, але ця інформація відсутня в трудовій книжці від 16.05.1990 НОМЕР_1 . Також апелянт вказує на те, що за результатами розгляду доданих до заяви документів до загального страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1990 по 01.07.1991 згідно диплому від 01.07.1991 НОМЕР_2 , оскільки ім`я ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ), період навчання перетинається з роботою.

У відповідності до п. 3 ч. 1ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

У поданому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її вимог.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що за відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач, зокрема: з 16.05.1990 по 18.01.1991 працював на посаді слюсаря-ремонтника в ПКО "Ельбрус", з 23.01.1991 по 20.12.1991 працював на посаді слюсаря-ремонтника в ПКО "Славутич", з 27.09.2006 по сьогоднішній день працюває на посаді електрогазозварника у Державній організації медичного автотранспорту м. Києва "Київмедавтотранс" (яку реорганізовано в Комунальну організацію "Київмедспецтранс").

24.04.2024 позивач (у віці 55 років) звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Для підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, віднесених до Списку № 2, позивач надав наступні документи: трудову книжку, картку умов праці за 2005 рік, наказ про проведення атестації робочих місць № 193 від 22.04.2010 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 240 від 15.06.2020 року, наказ про проведення атестації робочих місць №79 від 03.04.2015 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 265 від 03.07.2020 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 276 від 16.06.2010 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 282 від 15.06.2015 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 595 від 16.09.2005 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 835 від 23.12.2005 року, оцінку факторів виробничого середовища, наказ про проведення атестації робочих місць № 287 від 27.07.2020 року, фотографію робочого дня, протокол а-426, протокол а-319, протокол а-454, протокол а-258.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення №2000-0302-9/72300 від 02.05.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2, передбаченого підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно даного рішення визнаний страховий стаж позивача становить: 31 рік 07 місяців 19 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №2 не підтверджено. До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1990 по 01.07.1991 згідно диплому від 01.07.1991 НОМЕР_3 , оскільки ім`я ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ), період навчання перетинається з роботою. Для зарахування необхідно надати уточнюючу довідку. До пільгового стажу не зараховано довідку №452-1 від 08.04.2024 (періоди роботи з 27.09.2006 по 02.07.2024), оскільки в довідці посада (електрогазозварник) не відповідає посаді Постанови КМУ від 24 червня 2016 р. № 461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах". Також відсутній перелік робочих місць щодо результату атестації.

27.09.2024 року позивач повторно звернувся до органу Пенсійного фонду через веб-портал пенсійних послуг, надавши додатково оновлену довідку про підтвердження трудового стажу від 02.07.2024 року № 09/094-97, перелік робочих місць за результатами атестації від 16.06.2010 року № 276, перелік робочих місць за результатами атестації від 20.05.2008 року, перелік робочих місць за результатами атестації від 23.12.2005 року, перелік робочих місць за результатами атестації від 15.06.2015 року.

Проте, листом від 12.07.2024 року № 2000-0304-9/127398 відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, повторно відмовив в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне, пенсійне страхування".

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0302-9/72300 від 02.05.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення пенсійного органу про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах та необхідності зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05.11.1991, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно п.2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається - працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

У спірних правовідносинах, на момент звернення до пенсійного органу позивачу виповнилось 55 років.

За змістом оскаржуваного рішення визнаний страховий стаж позивача становить: 31 рік 07 місяців 19 днів.

Тобто, наявність у позивача необхідного віку та страхового стажу відповідачем не оспорюється.

Водночас, до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховані періоди згідно довідки №452-1 від 08.04.2024, оскільки в довідці посада (електрогазозварник) не відповідає посаді Постанови КМУ від 24 червня 2016 р. № 461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", а також оскільки відсутній перелік робочих місць щодо результату атестації.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком пільгових умовах" затверджено: Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; визнані такими, що втратили чинність: постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та постанова Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 № 461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено: Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; визнана такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Так, до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах віднесено вказану вище посаду позивача "електрогазозварник" згідно записів його трудової книжки.

За правилами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі по тексту - Інструкція № 58) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У пункті 2.6 пункту 2 Інструкції № 58 зазначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 р. у справі №677/277/17.

За відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 27.09.2006 по сьогоднішній день працює на посаді електрогазозварника у Державній організації медичного автотранспорту м. Києва "Київмедавтотранс" (яку реорганізовано в Комунальну організацію "Київмедспецтранс").

Зазначені записи у трудовій книжці є чіткими, зрозумілими, скріплені печатками та підписами відповідальних осіб.

Крім того, факт зайнятості позивача на роботах за Списком 2 підтверджується додатково в індивідуальних відомостях про застраховану особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК5), код підстави обліку спецстажу ЗП3.013Б1.

Відповідно до довідки №452-1 від 08.04.2024, виданої Комунальною організацією "Київмедспецтранс", позивач працює повний робочий день в Комунальній організації "Київмедспецтранс" з 27.09.2006 року по теперішній час на посаді електрогазозварника та виконує електрозварювальні роботи згідно технологічного процесу; додатково користується відпусткою, отримує спецхарчування та доплату за шкідливі умови праці. Дана професія дає право на отримання пільгової пенсії за Списком №2 Постанови КМУ від 24 червня 2016 р. № 461, розділ ХХХІІІ Загальні професії ( у всіх галузях господарства), електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Пільговий стаж - 17 років 6 місяців 7 днів. Атестація робочого місця за умовами праці в організації була проведена в 2005 р., 2008 р., 2010 р., 2015 р., 2020 р.

Отже, спірні періоди пільгового стажу позивача підтверджені записами трудової книжки НОМЕР_1 та довідкою №452-1 від 08.04.2024.

Окрім того, для підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, віднесених до Списку № 2, позивач надавав пенсійному органу наступні документи: картку умов праці за 2005 рік, наказ про проведення атестації робочих місць № 193 від 22.04.2010 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 240 від 15.06.2020 року, наказ про проведення атестації робочих місць №79 від 03.04.2015 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 265 від 03.07.2020 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 276 від 16.06.2010 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 282 від 15.06.2015 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 595 від 16.09.2005 року, наказ про проведення атестації робочих місць № 835 від 23.12.2005 року, оцінку факторів виробничого середовища, наказ про проведення атестації робочих місць № 287 від 27.07.2020 року, фотографію робочого дня, протокол а-426, протокол а-319, протокол а-454, протокол а-258.

Додатково до трудової книжки надана уточнююча довідка № 09/094-97 від 02.07.2024 року, яка також підтверджує пільговий стаж позивача за Списком № 2.

Щодо неврахування до пільгового стажу періодів роботи згідно довідки №452-1 від 08.04.2024, оскільки відсутній перелік робочих місць щодо результату атестації, колегія суддів зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п.4.2. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінилися докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року №205 в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Таким чином, атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.10.2018 в справі №348/1079/17), постанові від 18 вересня 2018 року по справі №345/3301/17 та постанові від 01.11.2018 №455/1053/16-а, в яких Верховний Суд зокрема зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 2040/6395/18, що в силу приписів ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом першої інстанції.

Стосовно такого аспекту спірних правовідносин як наслідки проведення атестації суд керується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а та Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 2040/6395/18, і визнає, що ця обставина не є перешкодою у призначенні позивачу пенсії.

З огляду на викладене, відсутність у вказаній вище довідці переліку робочих місць щодо результату атестації, не спростовує наявності у працівника відповідного пільгового стажу роботи.

Отже до пільгового стажу позивача підлягає зарахуванню періоди роботи, підтверджені записами трудової книжки НОМЕР_1 та довідкою №452-1 від 08.04.2024.

Враховуючи вищевикладене, періоди роботи позивача з 27.09.2006 року по теперішній час підлягають врахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 2.

Стосовно доводів відповідача про незарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1990 по 01.07.1991 згідно диплому від 01.07.1991 НОМЕР_2 , оскільки ім`я ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ), період навчання перетинається з роботою, суд зазначає, що визнаний пенсійним органом страховий стаж позивача становить: 31 рік 07 місяців 19 днів, що є достатнім для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком №2.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0302-9/72300 від 02.05.2024 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та наявність підстав для його скасування.

Враховуючи межі перегляду судом апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 24.04.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 27.09.2006 роту по 24.04.2024 рік в Комунальній організації "Київмедспецтранс", з урахуванням висновків суду у даній справі.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені у відзиві на позовну заяву та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи, інших обґрунтувань в апеляційній скарзі наведено не було.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 по справі № 520/33975/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло