Справа № 320/29253/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Київ № 320/29253/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ЧОРНОБРИВЦІ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ЧОРНОБРИВЦІ" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 13.07.2023 № 483930413.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що нарахування штрафних санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням є протиправним, позаяк, спірним податковим повідомленням-рішенням до позивача були застосовані штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за відсутності правових підстав для цього. Так, позивач вказує, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем не враховані зміни до податкового законодавства, якими було пом`якшено відповідальність особи, яка вчинила податкове правопорушення, а тому, таке рішення контролюючого органу має бути скасованим.

Позивач акцентує увагу на тому, що податковим органом застосовано розміри штрафу, визначені п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, які на момент реєстрації податкових накладних позивача норми вказаного п. визначали граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також ЄРПН) податкової накладної та граничні розміри штрафу, разом з тим, Законом № 2876 не визначено особливостей застосування тих чи інших положень та дати, з якої відповідні положення цього Закону мають застосовуватись. Поряд з цим, на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 13.07.2023 вже набули чинності зміни внесені Законом № 2876 до ПК України, в частині доповнення підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України п. 89 та 90, які, зокрема, пом`якшили відповідальність платника на період дії воєнного стану та порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

На день прийняття спірного рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, з урахуванням триваючого воєнного стану на території України, підлягали застосуванню штрафні санкції у розмірах визначених п. 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Водночас, відповідачем сума штрафу за порушення позивачем граничного строку для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахована згідно положень п. 120-1.1 ст. 120 ПК України, а не п. 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Крім того, позивач вказує на те, що затримка у реєстрації податкових накладних сталася без вини позивача і була пов`язана виключно з накопиченням великої кількості незареєстрованих податкових накладних з ПДВ, відсутністю реєстраційного ліміту через порушення своїх зобов`язань третіми особами, технічною та фізичною неможливістю (як позивача, так і його контрагентами) здійснити своєчасну реєстрацію з огляду на складнощі, спричинені введенням в Україні воєнного стану.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ЧОРНОБРИВЦІ", є юридичною особою, здійснює господарську діяльність, перебуває на обліку в податковому органі та є платником ПДВ.

Згідно з п. 5 п. 180.1 ст. 180 ПК України Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Чорнобривці» здійснюється окремий податковий облік з ПДВ щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за Договором управління майном від 15.08.2011 № 2795, якому присвоєно податковий номер 568363452.

Головним управлінням ДПС у місті Києві було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Договору управління майном від 15.08.2011 № 2795 - управитель майна ТОВ «Українські Чорнобривці, за результатами якої складено акт від 19.06.2023 № 45146/Ж5/26-15-04-13-03/568363452, за висновками якого, установлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН визначених п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Зокрема, встановлено порушення строків реєстрації: податкової накладної від 30.11.2022 №136 (дата реєстрації 13.06.2023) - 180 днів; податкової накладної від 21.11.2022 № 128 (дата реєстрації 13.06.2023)- 180 днів; податкової накладної від 30.09.2022 №104 (дата реєстрації 12.06.2023) -240 днів; податкової накладної від 30.09.2022 №111 (дата реєстрації 12.06.2023) -240 днів; податкової накладної від 30.10.2022 № 122 (дата реєстрації 12.06.2023) - 209 днів; податкової накладної від 17.10.2022 №114 (дата реєстрації 12.06.2023) - 209 днів; податкової накладної від 31.12.2022 № 154 (14.06.2023) - 150 днів; податкової накладної від 31.12.2022 № 155 (дата реєстрації 12.06.2023) - 148 днів; податкової накладної від 31.12.2022 №150 (дата реєстрації 14.06.2023) - 150 днів; податкової накладної від 31.07.2022 №82 09.06.2023) - 298 днів; податкової накладної від 13.07.2022 №77 (09.06.2023) - 313 днів; податкової накладної від 31.08.2022 №91 (09.06.2023) - 267 днів; податкової накладної від 30.11.2022 №141 (дата реєстрації 09.06.2023) - 176 днів; податкової накладної від 10.01.2023 №1 (дата реєстрації 13.06.2023) - 133 днів; податкової накладної від 31.03.2023 №31 (14.06.2023) -57 днів; податкової накладної від 31.01.2023 №7 (14.06.2023) - 116 днів; податкової накладної від 24.01.2023 №2 (14.06.2023) - 150 днів; податкової накладної від 28.02.2023 №25 (14.06.2023) - 88 днів.

На підставі акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13.07.2023 № 483930413 форми «Н» (ППР від 13.07.2023 № 483930413), яким згідно п. 120№.1 ст. 120№ ПК України, донараховано штрафні санкції у розмірі 292461,65 грн, за яким, не застосовувалась процедура досудового врегулювання спору.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, товариство звернулось до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Подактового кодексу України (далі - ПК України).

За приписами п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, відповідно до абз. 1 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

При цьому, відповідно до абз. 4 п. 201.10 ст. 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, згідно п. 120-1.1 ст. 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього п. , та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до ст. 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого п. 201.4 ст. 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст. 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Тож, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у строк, встановлений податковим законодавством, а порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних, є підставою для відповідальності у вигляді штрафу за п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

Суд звертає увагу на те, що позивач звертає увагу, що п. 11 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що при обчисленні штрафів контролюючий орган повинен застосовувати розмір штрафу, який діє на момент ухвалення податкового повідомлення-рішення. До Податкового кодексу України були внесені зміни (п. 89, 90 підрозділу 2 розділу ХХ цього Кодексу), які передбачали збільшення строків реєстрації податкових накладних та зменшення розміру штрафів за їх несвоєчасну реєстрацію. Однак, на думку позивача, податковий орган помилково застосував штрафні санкції не в розмірах, встановлених зазначеними змінами.

У межах цієї підстави позову, позивач також покликається на положення ст. 58 Конституції України та зазначає, що, відповідно до цієї норми, до нього мали бути застосовані саме зменшені розміри штрафу як такі, що пом`якшують відповідальність.

Позивач акцентує увагу на відсутності в його діях ознак вини, що виключає можливість притягнення його до відповідальності, оскільки порушення строків реєстрації податкових накладних сталися через об`єктивні обставини непереборної сили.

Суд наголошує на тому, що податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.

Таким чином, суд вважає, що обставини щодо періоду вчинення правопорушення мають значення для визначення розміру нарахованих штрафних санкцій, а не для встановлення застосовності вказаної норми ПК України у правовій кваліфікації такого правопорушення, як триваючого.

Судом досліджено, що актом перевірки було встановлено порушення строків реєстрації: податкової накладної від 30.11.2022 №136 (дата реєстрації 13.06.2023) - 180 днів; податкової накладної від 21.11.2022 № 128 (дата реєстрації 13.06.2023)- 180 днів; податкової накладної від 30.09.2022 №104 (дата реєстрації 12.06.2023) -240 днів; податкової накладної від 30.09.2022 №111 (дата реєстрації 12.06.2023) -240 днів; податкової накладної від 30.10.2022 № 122 (дата реєстрації 12.06.2023) - 209 днів; податкової накладної від 17.10.2022 №114 (дата реєстрації 12.06.2023) - 209 днів; податкової накладної від 31.12.2022 № 154 (14.06.2023) - 150 днів; податкової накладної від 31.12.2022 № 155 (дата реєстрації 12.06.2023) - 148 днів; податкової накладної від 31.12.2022 №150 (дата реєстрації 14.06.2023) - 150 днів; податкової накладної від 31.07.2022 №82 09.06.2023) - 298 днів; податкової накладної від 13.07.2022 №77 (09.06.2023) - 313 днів; податкової накладної від 31.08.2022 №91 (09.06.2023) - 267 днів; податкової накладної від 30.11.2022 №141 (дата реєстрації 09.06.2023) - 176 днів; податкової накладної від 10.01.2023 №1 (дата реєстрації 13.06.2023) - 133 днів; податкової накладної від 31.03.2023 №31 (14.06.2023) -57 днів; податкової накладної від 31.01.2023 №7 (14.06.2023) - 116 днів; податкової накладної від 24.01.2023 №2 (14.06.2023) - 150 днів; податкової накладної від 28.02.2023 №25 (14.06.2023) - 88 днів.

На підставі акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13.07.2023 № 483930413 форми «Н» (ППР від 13.07.2023 № 483930413), яким згідно п. 120№.1 ст. 120№ ПК України, донараховано штрафні санкції у розмірі 292 461,65 грн.

Щодо темпоральних меж застосування зменшених штрафних санкцій, встановлених п. 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, зокрема, чи можуть зменшені розміри штрафних санкцій, визначені п. 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовуватися до правопорушень, що були вчинені до набрання чинності вказаною нормою, але податкове повідомлення-рішення прийняте вже після її вступу в дію, суд зазначає таке.

Верховний Суд в постановах від 30.01.2024 у справі № 280/4484/23, від 06.02.2024 у справі № 160/10740/23, від 12.03.2024 у справі № 160/13661/23 та від 13.03.2024 у справі № 120/6331/23 вказав, що зменшені розміри штрафних санкцій застосовуються тільки до фактів несвоєчасної реєстрації податкових накладних, складених та зареєстрованих після 08 лютого 2023 року або податкових накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності станом на 08.02.2023.

До набрання чинності Законом № 2876 процедурні вимоги щодо строків реєстрації податкових накладних визначалися приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Таким чином, положення п. 201.10 ст. 201 ПК України та п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України перебувають у нерозривній єдності. Такого роду підхід обумовлюється формально-юридичною логікою: приписи п. 201.10 ст. 201 ПК України та п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України мають взаємно відсильні норми одна на одну.

Іншими словами, якщо платник податків перевищує строк реєстрації, установлений п. 201.10 ст. 201 ПК України, настає передбачена п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України відповідальність у вигляді штрафу залежно від тривалості прострочення.

Закон № 2876 тимчасово, на період воєнного стану, передбачив інший порядок регулювання строків реєстрації податкових накладних та окрему, зменшену, відповідальність за їх несвоєчасну реєстрацію, доповнивши підрозділ 2 розділу XX ПК України пунктами 89 та 90.

Відповідно до п. 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Відповідальність за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних за процедурними строками, передбаченими п. 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, визначається приписами п. 90 цього підрозділу.

Зазначеною нормою передбачено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого п. 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів".

Тож, з наведеного слідує, що правове регулювання, яке передбачене у пунктах 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, перебуває у нерозривній єдності. Зокрема, такий висновок підтверджується взаємними відсильними нормами. Понад те, п. 90 передбачає окремий склад податкового правопорушення, оскільки фінансова відповідальність визначається за порушення процедурних правил сформованих у п. 89, які не є тотожними за своїм темпоральним змістом приписам п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Щодо темпорального аспекту дії норм п. 201.10 ст. 201 ПК України та п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, а також положень п. в 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, слід зазначити, що Закон № 2876-ІX не визначає прямо, що його приписи поширюють свою дію на відносини, які виникли до набрання ним чинності. Немає застережень у Законі № 2876-ІX, що його положення скасовують чи призупиняють дію положень п. 201.10 ст. 201 ПК України та п. 120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу на період всього воєнного часу.

Отже, юридичну дію порівнюваних положень ПК України за темпоральним критерієм можна поділити на такі періоди: перший період - до воєнного стану, а також період воєнного стану до 08.02.2023 (до набрання чинності Закону № 2876); другий період з 08.02.2023 (після набрання чинності Законом № 2876) та до закінчення шести місяців після припинення/скасування воєнного стану; третій період - після шести місяців після припинення/скасування воєнного стану.

Тому, у наступних періодах застосуванню підлягають наступні приписи податкового законодавства, в частині процедурного регулювання реєстрації податкових накладних та відповідальності за порушення граничних строків реєстрації таких податкових накладних: У першому періоді - п. 201.10 ст. 201 ПК України та п. 120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу; У другому періоді - пункти 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України; У третьому періоді - п. 201.10 ст. 201 ПК України та п. 120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу.

Щодо питання чи можуть мати приписи п. в 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України зворотну дію у часі, суд вказує, що згідно з положеннями частини першої ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи".

Тобто, норми Конституції України встановлюють, що нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. При цьому встановлюється два загальні виключення (випадки коли нормативні приписи мають зворотну дію у часі): коли нові правила пом`якшують відповідальність особи; коли нові правила скасовують відповідальність особи.

Водночас, у цьому конкретному випадку мова йде про співставлення приписів: п. 201.10 ст. 201 ПК України і п. 120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу та п. в 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Про зворотну дію в часі приписів п. 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України можна було б говорити тільки в наступних випадках:

- якщо б це нормативне положення (п. 90) мало відношення до п. 201.10 ст. 201 ПК України (тобто, якщо б новий припис податкового законодавства санкційного характеру прямо визначав, що він пом`якшує відповідальність за недотримання строків, які закріплені у п. 201.10 ст. 201 ПК України);

- якщо б нові положення податкового законодавства вносили зміни до п. 120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу, при цьому не змінюючи процедурні положення виконання податкового обов`язку з реєстрації податкових накладних (в частині граничних строків);

- якщо б нові положення податкового законодавства прямо передбачали, що їх дія поширюється на відносини, що виникли до моменту набрання ними чинності.

У випадку, що розглядається, вищезазначені умови відсутні.

Отже, положення п. в 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України формують комплексний правовий механізм, який не поширює свою дію на відносини, що мали місце до набрання ними чинності. Зворотна дія у часі положень п. 89 розділу не є можливою.

Іншими словами, п. 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України установлює нові (подовжені) строки реєстрації податкових накладних під час воєнного стану та 6 місяців після. П. 90 цього підрозділу визначає відповідальність (штрафи) саме за порушення цих нових строків реєстрації (тобто за склад податкового правопорушення, відмінний від «довоєнних» строків п. 201.10 ст. 201 ПК України). З огляду на це можна дійти висновки, що ці норми - п. в 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України не замінюють «автоматично» старі положення (п. 201.10 ст. 201 і п. 120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу), а створюють окремий правовий механізм саме для «воєнного» періоду, не маючи зворотної сили щодо подій, які відбулися до набрання чинності Законом № 2876-ІХ.

Водночас, у спірному випадку йдеться про різний склад податкового правопорушення, а не про однакові правопорушення з різними розмірами штрафів. Закон № 2876-ІХ не вносив змін до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, у зв`язку з чим, розміри штрафів замінюються на нові.

Отже, п. 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України сам по собі не змінює темпоральних меж дії нових норм, а лише вказує на те, що у разі, коли штраф визначається за тим самим порушенням, але на момент ухвалення рішення змінився його розмір у межах однієї й тієї ж правової норми, слід брати до уваги новий (зменшений) розмір. У випадку ж із пунктами 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України йдеться про інше правопорушення (порушення нових «воєнних» строків реєстрації), тож вони не можуть поширюватися відповідальність, що передбачена іншими нормами.

Таким чином, є помилковими доводи позивача, що п. 11 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України прямо вказує на обов`язок контролюючого органу під час розрахунку штрафних санкцій за вчинене позивачем порушення застосовувати розміри, що визначені п. 90 підрозділу 2 розділу ХХ цього Кодексу.

На переконання суду, податковий орган належним чином визначив розміри штрафних санкцій, коректно диференціювавши податкові накладні залежно від того, коли саме порушення граничних строків реєстрації відбулося - до набрання чинності Законом № 2876 ІХ чи після нього.

Також, судом враховується правова позиція Верховного Суду, висловлена в постанові від 26.02.2025 у справі № 200/4768/23.

Щодо тверджень позивача про відсутність в його діях вини, як складової частини податкового правопорушення, суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 112.2 ст. 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Порушення, що є предметом розгляду у справі, мають характер триваючих та повторюваних, про що свідчать дати реєстрації податкових накладних та їх кількість. Отже, склалася ситуація, що платник податків здійснював господарську діяльність, мав змогу укладати та виконувати договори, проте, з певних суб`єктивних причин, не виконав належним чином свій податковий обов`язок.

Суд зазначає, що обставини введення воєнного стану/наявність сертифікату Торгово-промислової палати у спірних правовідносинах не може бути єдиною і беззаперечною обставиною для звільнення платника податків від відповідальності, а має оцінюватися у сукупності з іншими обставинами, які підтверджують або спростовують позицію контролюючого органу про фактичну можливість позивача виконати свій податковий обов`язок вчасно.

Як вже було встановлено вище, порушення, що є предметом судового розгляду, мали триваючий і повторюваний характер, а платник податків фактично здійснював господарську діяльність протягом усього спірного періоду. Це свідчить, що він мав реальну можливість належним чином виконувати свій податковий обов`язок, але з власних суб`єктивних причин цього не зробив.

Суд звертає увагу, що у межах спірних правовідносин, правомірність дій щодо не реєстрації податкових накладних/зупинення, відсутність достатнього реєстраційного ліміту, дії контрагентів/віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання, не є предметом даного спору.

Суд наголошує на тому, що відсутність вини платника податків, не звільняє від відповідальності у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, крім виключень, прямо передбачених ПК України, яких у межах даного спору, встановлено не було, з огляду на що, доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, є помилковими доводи позивача, що п. 11 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України прямо вказує на обов`язок контролюючого органу під час розрахунку штрафних санкцій за вчинене позивачем порушення застосовувати розміри, що визначені п. 90 підрозділу 2 розділу ХХ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за висновками суду, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 13.07.2023 № 483930413, є законним та не підлягає скасуванню, а штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію позивачем податкових накладених, нараховані у встановленому ПК України порядку та розмірі.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час розгляду спору в суді та задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ЧОРНОБРИВЦІ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.