Справа № 400/9286/24
Суддя: Чаричанський П. О.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №400/9286/24
Провадження №2-а/490/36/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Циганкова Д.Є.,

представника позивача Дідух К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій державного виконавця протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій державного виконавця протиправними.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 року справу передано до Центрального районного суду м.Миколаєва за підсудністю.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.11.2024 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.10.2023 року його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано щодо нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

14 травня 2024 року відкрито виконавче провадження № 75011951 з виконання постанови Центрального районного суду міста Миколаєва від 05.10.2023 року.

ОСОБА_2 вказує, що постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.10.2023 року він не отримував, а тому не мав змоги добровільно сплатити штраф. А тому державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження на іншу суму боргу, в розмірі 34000,00 грн., ніж передбачено у виконавчому документі, що надійшов йому на примусове виконання.

Позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження №75011951 є протиправною та просить її скасувати повністю.

Від Центрального ВДВС у м.Миколаєві ПМУ МЮ (м.Одеса) 21.01.2025 року надійшов відзив на позовну заяву в якому представник вказує, що 14.05.2024 року Центральним районним судом міста Миколаєва на виконання до Центрального ВДВС у м.Миколаєві ПМУ МЮ (м.Одеса) було пред`явлено виконавчий лист № 490/3746/23, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 23.01.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф в сумі 34000,00 грн. В подальшому 14.05.2024 року головним державним виконавцем Відділу Леденчуком Д.С., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75011951 та направлено сторонам до відома та для виконання від 14.05.2024 за вих. № 57020. Також, 14.05.2024 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 75011951 та направлено сторонам до відома та для виконання від 14.05.2024 за вих. № 57023. Крім того, 14.05.2024 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору № 75011951 та направлено сторонам до відома та для виконання від 14.05.2024 за вих. №57025.

Державним виконавцем відділу 23.05.2024 року було винесено постанову про арешт коштів боржника копію якої було направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та відома від 23.05.2024 за вих. №61310.

05.09.2024 до відділу надійшла заява представника ОСОБА_1 , про визначення поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій, а тому 16.09.2024 року виконавцем було винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій копію якої було направлено до АТ «Універсал Банк».

26.09.2024 до відділу надійшла заява представника ОСОБА_1 з проханням щодо зняття арешту з поточного/банківського рахунку, який відкрито в АТ «Універсал Банк», який призначений для виплати заробітної плати (зокрема грошового забезпечення військовослужбовця), що на разі є єдиним джерелом надходження коштів на забезпечення життєдіяльності. 03.10.2024 державним виконавцем відділу було винесено постанову про зняття арешту з коштів копію якої було направлено до АТ «Універсал Банк».

Вказав, що станом на 21.01.2025 відомості про виконання боржником рішення суду, чи відомості що постанова №490/3746/23 від 23.01.2024 Центрального районного судому м. Миколаєва не підлягає виконанню в матеріалах виконавчого провадження № 75011951 відсутні. Таким чином, державний виконавець Відділу при виконанні виконавчого документа та винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 75011951 діяв в межах наданих йому повноважень, не порушуючи прав та інтересів сторін виконавчого провадження.

Позивач в судовому не з`явився, про день час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні не з`явився, про день час та місце був повідомлений належним чином. До суду надав відзив, згідно якого просив у задоволені позовної вимоги відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п.2 ч.1 ст. 5 КАС України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАС України).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 05.10.2023 року постановою Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано щодо нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

23.01.2024 року вказану вище постанову було направлено до виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для примусового виконання, оскільки ОСОБА_1 не сплатив штраф у 15- денний термін.

Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Леденчук Д.С. 14 травня 2024 року відкрив виконавче провадження № 75011951 з виконання постанови Центрального районного суду міста Миколаєва від 05.10.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф в сумі 34000,00 грн.

Державним виконавцем відділу 23.05.2024 року було винесено постанову про арешт коштів боржника копію якої було направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та відома від 23.05.2024 за вих. №61310.

05.09.2024 до відділу надійшла заява представника ОСОБА_1 , про визначення поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій, а тому 16.09.2024 року виконавцем було винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій копію якої було направлено до АТ «Універсал Банк».

26.09.2024 до відділу надійшла заява представника ОСОБА_1 з проханням щодо зняття арешту з поточного/банківського рахунку, який відкрито в АТ «Універсал Банк», який призначений для виплати заробітної плати (зокрема грошового забезпечення військовослужбовця), що на разі є єдиним джерелом надходження коштів на забезпечення життєдіяльності. 03.10.2024 державним виконавцем відділу було винесено постанову про зняття арешту з коштів копію якої було направлено до АТ «Універсал Банк».

Станом на 21.01.2025 відомості про виконання боржником рішення суду, чи відомості що постанова №490/3746/23 від 23.01.2024 Центрального районного судому м. Миколаєва не підлягає виконанню в матеріалах виконавчого провадження № 75011951 відсутні.

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України..

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 3 ч.1, ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

На підставі викладеного, дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу, що був надісланий Центральним районним судом м.Миколаєва відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи представника позивача на те, що позивач не знав про існування постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.10.2023 року в якій його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано щодо нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік суд не бере до уваги, оскільки практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_1 беззаперечно було відомо про існування протоколу про адміністративне правопорушення, повинен цікавитися станом розгляду його справи (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 09.07.2019 у справі № 921/165/16-г/17, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 04.03.2021 у справі № 910/6835/20).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany)). Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Суд при оцінці доказів у справі враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Так дійсно, в матеріалах адміністративної справи №490/3746/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутня інформація про отримання останнім постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.10.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення 17000 грн. штрафу.

В матеріалах справи наявний супровідний лист, згідно якого постанова направлялася ОСОБА_1 , про те зворотного поштового повідомлення про вручення поштого відправлення на момент розгляду даної справи матеріали не містять.

Водночас, згідно заяви про ознайомлення з матеріалами справи представника ОСОБА_1 - адвоката Дідух К.О. у справі №490/3746/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адвокат ознайомився з матеріалами вказаної справи 13.09.2024 року.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

З моменту ознайомлення адвоката з матеріалами справи правопорушник ОСОБА_1 міг самостійно (добровільно) сплатити штраф в розмірі 17000 грн. Вказаним правом не скористався.

Отже на момент звернення зі вказаним позовом до суду 02.10.2024 року, Постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2024 року ВП №75011951 та стягнення з боржника 34000 грн. є правомірною.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи з наведеного, уразі скасування постанови та визнання ї неправомірною правопорушник ОСОБА_1 взагалі уникне відповідальності у виді стягнення штрафу у розмірі 17000 грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 241 - 246 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій державного виконавця протиправними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя П.О. Чаричанський