Справа № 460/6850/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2025 року м. Рівне №460/6850/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2025 №4443 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 , яким відмовлено у звільненні з військової служби у запас на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з перебуванням на утриманні трьох дітей віком до 18 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу по мобілізації у відповідача. 11.02.2025 позивач звернувся із рапортом та відповідним пакетом підтверджуючих документів до командира інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби за пп. г) п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ. Однак у задоволенні рапорту було відмовлено з підстав відсутності всіх підтверджуючих документів. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог. Свої заперечення аргументує тим, що згідно рапорту позивача, звільнення неможливе у зв`язку із тим, що позивач не надав усіх документів, які підтверджують підстави для звільнення. Окрім того зазначає, що рапорт поданий не «по команді», чим порушений порядок подання підпорядкованості та без належного розгляду безпосередніми і прямими командирами, про що також було повідомлено позивачу. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій на спростування доводів відзиву наводить схожі за змістом позову доводи та аргументи.

Ухвалою суду від 15.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд враховує наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у воєнний час у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10.03.2025 за № 206/25/903/ВП, матері позивача ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності. Потребує постійного стороннього догляду.

На утриманні позивача перебуває троє неповнолітніх дітей:

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 );

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 );

3. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ).

Матір ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) відповідно до довідки про перебування у відпустці по догляду за дитиною від 29.01.2025 № вих-177/01/2-12/25 - перебуває у відпустці по догляду за дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до довідки Департаменту соціальної політики Гуран Тетяна Віталіївна перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики та отримує щомісячну одноразову допомогу в розмірі 860 гривень.

Батько ОСОБА_5 - ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , є інвалідом 1 групи, підгрупи Б, також відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 31.12.2024, заборгованість аліментів станом на 31.12.2024 складає 37779,68грн.

Дідусь по матері ОСОБА_5 - ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) перебуває в новому шлюбі разом із ОСОБА_9 та має на утриманні двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Бабуся по матері ОСОБА_5 - ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 є пенсіонером відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 .

Дідусь по батьку ОСОБА_5 - ОСОБА_13 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Бабуся по батьку ОСОБА_5 - ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) здійснює догляд за сином ОСОБА_7 (батьком ОСОБА_5 ), інвалідом 1 групи, з огляду на стан його здоров`я та проживає в іншому регіоні, Тернопільска область, Чортківський район.

Із викладеного слідує, що вказані особи з поважних причин не можуть надавати належне утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повнолітніх братів та сестер у падчерці позивача - ОСОБА_5 , немає.

Факт утримання в тому числі ОСОБА_5 також підтверджується нотаріально посвідченою заявою матері ОСОБА_6 , відповідно до якої неповнолітня ОСОБА_5 знаходиться повному утриманні ОСОБА_1 .

Згідно посвідчення серії НОМЕР_7 від 29.11.2024, ОСОБА_1 являється багатодітним батьком.

Зазначеними вище обставинами підтверджується обов`язок ОСОБА_1 здійснювати утримання трьох неповнолітніх дітей.

11.02.2025 позивач звернувся із рапортом до командира інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби за пп. г) п. 2) ч. 4, п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ.

До рапорту про звільнення з військової служби на підставі сімейних обставин позивачем долучено наступні документи:

Довідка департаменту соціальної політики ОСОБА_6 , про щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини від 30.01.2025;

Довідку про перебування у відпустці по догляду за дитиною № 177/01/2-12/25 від 29.01.2025;

Нотаріально завірена копія посвідчення багатодітної сім`ї серія НОМЕР_7 ;

Нотаріально завірена копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 ;

Нотаріально завірена копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_6 ;

Нотаріально завірена копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 ОСОБА_15 ;

Нотаріально завірена копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 ОСОБА_16 ;

Нотаріально завірена копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 ОСОБА_5 ;

Акт обстеження умов проживання від 02.01.2025;

Завірена копія рішення суду справа № 2-4320/2010р., від 12.03.2010;

Нотаріально завірена копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_11 ;

Нотаріально завірена копія нотаріальної заяви № 2645 від 15.11.2024;

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 31.12.2024;

Нотаріально завірена копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 ОСОБА_17 ;

Нотаріально завірена копія свідоцтва про смерть НОМЕР_12 ;

Нотаріально завірена копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_13 ОСОБА_8 ;

Нотаріально завірена копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_14 ;

Нотаріально завірена копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_15 ;

Нотаріально завірена копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_16 ОСОБА_12 ;

Витяг з реєстру територіальної громади від 30.01.2025 ОСОБА_8 :

Витяг з реєстру територіальної громади від 30.01.2025 ОСОБА_12 ;

Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 30.01.2025.

Даний рапорт було розглянуто командиром частини в межах повноважень та за підсумками його розгляду прийняте рішення про відмову у задоволенні рапорту, з викладенням причин відмови у задоволенні рапорту: позивачем не надано перелік документів, достатній для звільнення за вказаною підставою, а саме: рапорт поданий не по команді та без належного розгляду безпосередніми і прямими командирами, що є недотриманням вимог ст. 14 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п. 233 Положення, п. 2 розділу ІІІ Порядку. Також відсутня довідка про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів, видана органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законодавством.

Позивач, вважаючи відмову відповідача у звільненні зі служби протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Станом на час розгляду справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII).

Згідно із статтею 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, згідно пункту 4 якого встановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Щодо дотримання позивачем порядку подання рапорту.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232).

За змістом ст. 3 Закону № 2232, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення), військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Отже, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорт та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Відповідно до ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут ВС ЗСУ) із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до ст. 29 Статуту ВС ЗСУ за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 31 Статуту ВС ЗСУ начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Подання рапорту «по команді» означає направлення рапорту в порядку підпорядкування безпосередньому начальнику (командиру), який після розгляду та надання відповіді передає далі своєму безпосередньому начальнику (командиру) для розгляду. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, не розгляду чи незадоволення рапорту, він подається старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531 (далі - Порядок), командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.

Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до Порядку.

Суд зауважує, що бездоганне й неухильне дотримання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, є військовою дисципліною, яка, в свою чергу, є основою організованості та порядку в армії.

Як стверджує відповідач і не заперечує позивач, рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами останній адресував не по команді по підпорядкованості командиру військової частини НОМЕР_1 та без належного розгляду безпосереднім і прямими командирами.

Таким чином судом встановлено, що позивач, подаючи рапорт на звільнення, не дотримався приписів ст. 14 Статуту ВС ЗСУ, пункту 233 Положення, пункту 2 розділу ІІІ Порядку.

Щодо підстав для звільнення з військової служби позивача.

Статтею 26 Закону № 2232, визначено підстави для звільнення з військової служби.

Так, підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232 визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Вимогами абз.5 п. 3) ч. 12 ст. 26 Закону № 2232 встановлено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, визначено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 травня 2009 р. за № 438/16454 (далі Інструкція).

Відповідно до пп.13) п. 5 Додатку 19 «Перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби» до наведеної Інструкції, документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану):

копія свідоцтва про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства (материнства) особи;

один з документів: копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з одним з батьків, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти, та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дітей на утриманні військовослужбовця відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину;

довідка про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів, видану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законодавством.

Матеріалами справи стверджується, що у позивача дійсно на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей і позивач має право на звільнення з військової служби. При цьому, суд зауважує, що позивачем мають бути дотримані вимоги чинного законодавства як стосовно подання рапорту по команді, так і щодо подання всіх підтверджуючих документів до рапорту на звільнення. Тобто, позивачу необхідно було по перше, подати рапорт на звільнення по команді, по друге, до свого рапорту про звільнення, крім інших документів, долучити довідку про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів, видану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законодавством, як вимагає Інструкція.

Однак, як стверджує відповідач, такий дій позивачем вчинено не було, серед поданих позивачем документів до рапорту на звільнення, така довідка відсутня, на що було звернуто увагу позивача.

Водночас, долучена позивачем до відповіді на відзив інформація з відділу державної виконавчої служби у формі листа від 01.05.2025 № 105966 про те, що відкриті виконавчі провадження стосовно позивача станом на 01.05.2025 на примусовому виконанні не перебувають, не може бути взята судом до уваги з огляду на те, що такий документ не долучався до рапорту на не був предметом розгляду відповідача.

Таким чином суд погоджується із доводами відповідача про те, що долучені позивачем до рапорту документи належним чином не підтверджують всіх обставин, що є підставою для звільнення з військової служби на підставі положень пп. «г» п. 2 ч. 4, абз.5 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», отже відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби.

За наведених обставин, розглянувши рапорт позивача про звільнення та проаналізувавши додані до нього документи, відповідач правомірно, в порядку та в межах визначених чинним законодавством, відмовив позивачу у задоволенні його рапорту, через порушення порядку подання рапорту по команді та відсутність підстав для звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 5 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на викладене у своїй сукупності, суд констатує безпідставність заявлених позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення цього позову.

Оскільки у позовних вимогам відмовлено, то правові підстави для відшкодування позивачу судових витрат у порядку ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 травня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_17 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_18 )

Суддя Т.О. Комшелюк