Справа № 440/6663/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 травня 2025 рокум. ПолтаваСправа №440/6663/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Полтавського апеляційного суду про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.05.2025 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавського апеляційного суду, у якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Полтавського апеляційного суду щодо невиплати ОСОБА_1 при звільненні всіх сум, що їй належали - суддівської винагороди у розмірі 1922334,55 грн та щодо не нарахування та невиплати їй середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні;

стягнути з Полтавського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 невиплачену заборгованість у розмірі 1922334,55 грн;

стягнути з Полтавського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 29.03.2025 по дату постановлення судового рішення, який на дату подання позову становить 317101,62 грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що рішенням Вищої ради правосуддя від 25.03.2025 №611/0/15-25 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Полтавського апеляційного суду від 27.03.2025 №4.7-09/20 ОСОБА_1 відраховано зі штату Полтавського апеляційного суду 28.03.2025 у зв`язку зі звільненням у відставку.

Однак на дату звільнення позивачки з посади судді у відставку відповідач не провів фактичну виплату суддівської винагороди, нарахованої їй на виконання судових рішень у справах №№ 440/5985/20, 440/14799/23, 440/627/24, 440/4721/24, 440/8762/24, загальний розмір якої становить 1922334,55 грн, що зумовило необхідність звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 цієї частини публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше особами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких однієї із сторін є суб`єкт владних повноважень, наділений можливістю владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів.

Разом з цим, як визначено статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У силу частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями статті 381-1 КАС України у редакції Закону України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень" визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

ОСОБА_1 , звернувшись до суду з позовною заявою, фактично просить суд визнати протиправною бездіяльність Полтавського апеляційного суду щодо непроведення повного розрахунку на момент звільнення та непроведення виплати нарахованої суддівської винагороди, стягнути з Полтавського апеляційного суду на її користь невиплачену заборгованість у розмірі 1922334,55 грн.

Позов у відповідній частині стосується бездіяльності відповідача щодо невиконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду у справах №№ 440/5985/20, 440/14799/23, 440/627/24, 440/4721/24, 440/8762/24 в частині виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у належному розмірі.

При цьому право позивачки на отримання відповідних виплат вже захищене судом шляхом зобов`язання відповідача провести відповідні виплати.

Невиконання відповідачем судових рішень у справах №№ 440/5985/20, 440/14799/23, 440/627/24, 440/4721/24, 440/8762/24 на дату відрахування ОСОБА_1 зі штату Полтавського апеляційного суду не створює підстав для виникнення між сторонами нового юридичного спору.

З огляду на вищенаведене, суддя зауважує, що обраний позивачкою спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі №816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 30.03.2021 у справі №580/3376/20, від 15.11.2021 у справі №460/2950/19, від 28.01.2025 у справі №460/10443/24.

Отож, в разі наявності у позивачки переконання, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судових рішень у справах №№ 440/5985/20, 440/14799/23, 440/627/24, 440/4721/24, 440/8762/24 порушені її права, свободи чи інтереси, таке порушене право підлягає захисту шляхом звернення до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто, в порядку судового контролю за виконанням рішень суду у вищезгаданих справах), а не шляхом пред`явлення нового позову.

Зазначені висновки, узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 30.03.2021 у справі №580/3376/20, від 27.06.2023 у справі №160/18740/22.

Окрім того, відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Тобто вимога позивачки про стягнення з Полтавського апеляційного суду заборгованості з виплати суддівської винагороди у розмірі 1922334,55 грн фактично не є новим публічно-правовим спором, а натомість є вимогою про зміну способу та порядку виконання судових рішень у справах №№ 440/5985/20, 440/14799/23, 440/627/24, 440/4721/24, 440/8762/24 (із зобов`язання виплатити на стягнення нарахованої суми суддівської винагороди).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 30.01.2019 у справі №803/3/18 зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Оскільки для захисту порушених прав позивачка має звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, або ж заявою про зміну способу та/або порядку виконання судового рішення відповідно до статті 378 КАС України, суд дійшов висновку, що поданий ОСОБА_1 позов в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Полтавського апеляційного суду щодо невиплати ОСОБА_1 при звільненні всіх сум, що їй належали - суддівської винагороди у розмірі 1922334,55 грн та стягнення з Полтавського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 невиплаченої заборгованості у розмірі 1922334,55 грн не підлягає розгляду у позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства.

А тому, у відкритті провадження у справі за цим позовом у відповідній частині позовних вимог належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського апеляційного суду про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Полтавського апеляційного суду щодо невиплати ОСОБА_1 при звільненні всіх сум, що їй належали - суддівської винагороди у розмірі 1922334,55 грн та стягнення з Полтавського апеляційного суду на користь ОСОБА_1 невиплаченої заборгованості у розмірі 1922334,55 грн.

Роз`яснити позивачці право звернутися до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій та/або бездіяльності Полтавського апеляційного суду, вчинених на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду у справах №№ 440/5985/20, 440/14799/23, 440/627/24, 440/4721/24, 440/8762/24, у порядку, визначеному статтею 383 КАС України, або ж із заявою про зміну способу та/або порядку виконання судового рішення відповідно до вимог статті 378 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис) Олександр КУКОБА

Згідно з оригіналом

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду 19.05.2025.

Ухвала набрала законної сили 19.05.2025.

Помічник судді Віталій ЧУДАК