Справа № 387/442/25
Суддя: Солоненко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/442/25
Номер провадження по справі 2-а/387/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області звернувся представник позивача Ведющенко В.В. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4191010 від 04.03.2025 поліцейського ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області рядового поліції Приступи Д.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідно до оскаржуваної постанови, 03.03.2025 о 23:37 в м. Помічна, вул. Січових Стрільців він керував транспортним засобом КІА CEED д.н.з. НОМЕР_1 в комендантську годину та не пред`явив у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідчені водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.4а ПДР України, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За наслідками розгляду справи на позивача накладено адміністративне стягнення у визгляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач вважає, що до нього було безпідставно застосовано стягнення у виді штрафу, так як він не скоював адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП полягає в тому, що порушник обов`язково має керувати транспортним засобом, а тому відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивач категорично заперечує факт керування транспортним засобом, стверджує, що 03.03.2025 близько 23:20 він рухався пішки у м. Помічна до свого автомобіля, який був припаркований на вул. Січових Стрільців,1 щоб перевірити чи автомобіль на місці. Біля 23:30 до нього під`їхав патрульний автомобіль, і поліцейський підійшов нього та попрохав пред`явити посвідченя водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач повідомив поліцейського, що він не керував автомобілем, а прийшов пішки перевірити цілісність залишеного ним автомобіля та повідомив, що посвідчення водія, реєстраційний документ на тарнспортний засіб та поліс обов`язкового страхування знаходяться в автомобілі, а ключ від автомобіля при ньому був відсутній. Позивач наголошує, що на момент спілкування з поліцейським, він був не водієм, а перехожим, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

За наведеного, позивач просив скасувати постанову, якою його було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та закрити провадження в адміністративній справі.

Суд, ухвалою від 20.03.2025, за вказаним позовом відкрив спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Призначив перше судове засідання по справі 16.04.2025.

01.04.2025, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Дейкун І.О., в якому наведено заперечення проти позову. Суть заперечень зводиться до того, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відтак стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 1 статті 126 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства.

Так, 03.03.2025 о 23.27 ОСОБА_1 керував в комендантську годину транспортним засобом Kia Ceed, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Січових стрільців, 1, в м. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, та під час перевірки документів на вимогу працівника поліції не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.4.а ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За наведеного відповідач вважає, що винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Ухвалою суду від 16.04.2025 судове засідання відкладено на 09.05.2025.

Позивач правом подання відповіді на відзив не скористався.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА №4191010 від 04.03.2025 вбачається, що 03.03.2025 о 23:27, по вул. Січових стрільців, 1, в м. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в комендантську годину марки Kia Ceed, номерний знак НОМЕР_1 , та не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.4.а ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів., чим порушив п. 2.1. ПДР України. В звязку з чим водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В позовній заяві позивач категорично заперечує факт керування транспортним засобом, вказуючи на відсутність доказів на підтвердження факту керування. Наголосив, що він прийшов до свого автомобіля з метою перевірки його цілісності, надати на вимогу поліцейського посвідченя водія, реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав можливості, оскільки вказані документи знаходились в автомобілі, а ключа від автомобіля у нього в цей час не було.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Частина перша ст.126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст.14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 затверджено Правила дорожнього руху України (надалі ПДР України).

У відповідності до п.1.1 ПДРУкраїни останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен матипри собі: а)посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, б)реєстраційний документ на транспортний засіб.

Таким чином, за порушення вимоги п.2.1 ПДР України передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП України - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Фактичні ж обставини викладеного порушення, окрім факту керування, вказані в оскаржуваній постанові, позивачем під сумнів не ставляться. Позивач стверджує, що посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс були в наявності в середині автомобіля, проте у нього не було при собі ключа від автомобіля, тому не міг надати документи на вимогу поліцейського.

При цьому позивач стверджує, що не керував транспортним засобом, а лише прийшов до нього з метою перевірки його цілісності.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, наданий відповідачем відзив, записи з боді-камер поліцейських, судом встановлено, що з відеозапису видно, що автомобіль Kia Ceed, номерний знак НОМЕР_1 рухається по дорозі в темну пору доби, після вимоги поліцейського про зупинку, поданої за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоно кольорів, автомобіль повернув праворуч та зупинився на заправці. Одразу після зупинки транспортного засобу з місця водія вийшов позивач. Протягом тривалої розмови з поліцейським позивач заперечував факт керування ним автомобілем, щоразу називаючи нову версію перебування в комендантську годину на вулиці. Так позивач пояснював, що являється начальником залізничної станції і цей час перевіряє кількість зализнічних вагонів, згодом зазначив, що шукає паліїв, перевіряє колії. На неодноразові вимоги поліцейського пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач категорично відмовлявся, вказуючи, що він не керував автомобілем, на даний час є пішоходом, тому не зобов`язаний пред`являти зазначені документи.

За таких обставин, оскільки поліцейські безпосередньо спостерігали рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , записи з боді-камер поліцейських, які містять пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є належним доказом керування транспортним засобом, що відповідає положенням ст. 251 КУпАП.

Відтак, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 керував автомобілем.

При цьому, відсутність заперечень з боку ОСОБА_1 при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, надавала поліцейському згідно положень ст. 258 КУпАП винести постанову на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати транспортним засобом, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування транспортним засобом може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати транспортними засобами, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР.

Відтак, працівник поліції встановивши та належним чином зафіксувавши порушення позивачем вимог п.2.1 ПДР України, правомірно розглянув справу та виніс постанову серії ЕНА №4191010 від 04.03.2025, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, наклавши стягнення, що передбачене санкцією вказаної статті.

З урахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та не підлягає скасуванню.

За умовами ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Витрати позову ОСОБА_1 зі сплати судового збору у справі ЄУН 387/442/25 залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, 25006; код ЄДРПОУ 40108709).

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО