Справа № 400/15137/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 р. № 400/15137/23

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А. з розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2023 №25437/6/14-29-24-04-02,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 22.11.2023 № 25437/6/14-29-24-04-02 про відмову у застосуванні норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

В обґрунтування позовних вимогпозивачка зазначила, що до початку бойових дій у м. Миколаєві займалася підприємницькою діяльністю. З початком бойових дій, позивачка перевезла всі первинні документи, що стосуються її підприємницької діяльності на зберігання у господарське приміщення (гараж) за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить її родичам, а сама евакуювалася до Первомайського району Миколаївської області. 16.04.2022 зазначене приміщення потрапило під обстріл, йому було завдано руйнування, врятувати документи було неможливо та вони втрачені. Позивачка відповідно до вимог п.п.69.28 ст.69 підрозділу 10 ПК України подала повідомлення про неможливість вивезення документів та їх втрату, однак відповідач відмовив у застосуванні положень пп.69.28 ПК України.

Ухвалою від 19.12.20.23 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що ключовою умовою, за якою у платника податків у період дії воєнного стану в Україні виникає право не нараховувати та не сплачувати податки, є визначений Кабінетом Міністрів України перелік територій. Позивачем не надано жодних доказів втрати документів первинного обліку, зокрема не надано протоколу огляду з місця подій, в якому повинна міститись інформація з переліком об`єктів пошкодження чи знищення. Фактично підтвердження про знищення матеріальних цінностей (первинних документів) позивачем не надано. Також, жодних доказів передачі первинної документації (акту прийому передачі) на зберігання іншій особі до повідомлення не додано. Таким чином, позивачкою не надано належних доказів щодо створення умов для зберігання документів, виконання відповідних дій для забезпечення можливості вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на території, на яких ведуться (велися) бойові дії. Як доказ виїзду за межі міста Миколаєва, позивачка надала лише копію довідки від 25.03.2022 № 4820- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. У повідомленні, направленому ГУ ДПС у Миколаївській області, Позивачка, цитуючи норми законодавства та посилаючись виключно на свої судження, лише зазначила перелік документів, нібито втрачених під час обстрілу в результаті бойових дій, що стосувались підприємницької діяльності Позивача за період з 2012 по 2020 роки включно. Проте, жодних доказів втрати саме цих документів Позивачем не надано, зокрема не надано протокол огляду з місця подій, в якому повинна міститись інформація з переліком об`єктів пошкоджених чи знищених. До того ж, жодним чином не підтверджено факт пожежі саме цього приміщення, де зберігались первинна документація Позивачки. Фактично підтвердження про знищення матеріальних цінностей (первинних документів) до податкового органу не надано. Відтак, відповідачем правомірно було прийнято рішення від 22.11.2023 № 25437/6/14-29-24-04-02 про відмову у застосуванні норм п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ.

Від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, в якій заперечила обґрунтування відповідача та повністю підтримала позовні вимоги.

Від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначив, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 у справі № 400/14656/23 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 задоволено, рішення І інстанції скасовано та прийнято постанову про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. Обставини, на які посилався Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги у справі № 400/14656/23, ідентичні обставинам, викладених у позовній заяві, розглядуваній у справі № 400/15137/23. Тому, відповідач просить врахувати зазначену постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 з 06.03.2012 по 31.12.2020 року була зареєстрована фізичною особою-підприємцем з основним видом діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

25.10.2023 позивачка подала до Головного управління ДПС у Миколаївській області повідомлення про неможливість вивезення та втрату документів. В зазначеному повідомленні позивачка повідомила, що 11.03.2022 вона була вимушена через бойові дії покинути м. Миколаєва та виїхала для проживання до с. Бурилове Первомайського району Миколаївської області. Перед виїздом з ОСОБА_2 , всі первинні документи та речі, які вона не могла забрати з собою, вона залишала на зберігання за адресою АДРЕСА_2 в гаражі належному ОСОБА_3 . В подальшому ОСОБА_3 їй повідомила, що 16.04.2022 приміщення, де зберігались її речі, потрапило під обстріл і йому було завдано руйнування, внаслідок чого вони втрачені. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просила застосувати до неї положення п.69.28 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

22.11.2023 Головне управління ДПС у Миколаївській області прийняло рішення про відмову у застосуванні норм п.п.69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI, зі змінами і доповненнями. Зазначене рішення вмотивовано тим, що посилання у повідомленні щодо переміщення документів в межах міста Миколаїв з подальшим їх розміщення у приміщенні, яке згідно тверджень ОСОБА_1 потрапило під обстріл, але без надання підтверджуючих документів, не є належною підставою для висновку щодо втрати таких документів через проведення бойових дій.

Позивачка непогоджуючись із вищеззаначеним рішенням звернулась з даним позовом до суду.

Суд вирішуючи даний спір виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.).

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану від 01 квітня 2022 року №2173-IX, внесені зміни до податкового законодавства, що встановлюють спеціальні правила підтвердження даних податкової звітності для платників податків, які провадили свою діяльність на територіях, де ведуться/велися бойові дії, і на тимчасово окупованих територіях, та не можуть пред`явити первинні документи.

Такі спеціальні правила діють з 16 квітня 2022 року та мають наступне формулювання.

Підпунктом 69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень ст. 44 ПК України застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями РФ, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями РФ, бойових дій, не надає права платнику податків застосовувати положення пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України покладається на контролюючий орган. Платник податків, який безпідставно застосував положення пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену ПК України та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

Згідно рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області д 22.11.2023 № 25437/6/14-29-24-04-02 позивачці відмовлено у застосуванні пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України з огляду на те, що посилання у повідомленні щодо переміщення документів в межах міста Миколаїв з подальшим їх розміщення у приміщенні, яке згідно тверджень ОСОБА_1 потрапило під обстріл, але без надання підтверджуючих документів, не є належною підставою для висновку щодо втрати таких документів через проведення бойових дій.

Суд наголошує, що підпунктом 69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України чітко встановлено, шо втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, не надає права платнику податків застосовувати положення пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України покладається на контролюючий орган.

Платник податків, який безпідставно застосував положення пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену ПК України та іншими законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач припинила ФОП 31.12.2020 року. Після отримання листа податкової про витребування документів про обчислення та сплату податків, позивач листом від 23.11.2021 року повідомила ГУ ДПС у Миколаївській області про те, що Книга обліку доходів і витрат, первинні документи на придбання товарів та послуг не збереглися, оскільки минув строк давності. ОСОБА_1 повідомила, що в неї збереглися розрахункові та платіжні відомості за 2017-2018 роки, які вона надала податковому органу на перевірку. Про наявність чи відсутність інших первинних документів позивач не повідомляла.

Викладене свідчить про те, що ще до початку військового стану на території України у позивача, окрім наданих податковому органів документів, нічого не зберіглося.

Отже, до спірних правовідносин неможливо застосовувати пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, оскільки втрата документів, в даному випадку, очевидно не пов`язана з бойовими діями, а настала значно раніше.

Крім того, на підтвердження зазначених обставин свідчить і лист ОСОБА_1 , яка на запит податкової від 26.01.2023 року повідомила, що її ФОП закрито ще у 2020 році та про це вона вже повідомляла відповідача листом від 23.11.2021 року. Позивач повідомила відповідача, що більше нічого додати не може.

Тобто, ще місяць до направлення відповідачу повідомлення про втрату документів, позивач, відповідаючи на запит податкової служби, нічого не зазначала про пожар, який стався 16.04.2022 року та про який їй повідомили того ж дня.

Щодо обов`язку відповідача доводити відсутність підстав для застосування положень пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, суд враховує, що зазначені обставини, зокрема ненадання усіх первинних документів позивачем на запит контролюючого органу у 2021 році, покладені в основу оскаржуваного рішення відповідача та у рішення ДПС України про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 .

Позивачка під час звернення до відповідача 17.02.2023 з повідомленням про неможливість вивезення та втрату документів в 4 абзаці на 2 аркуші зазначила, що 16.04.2022 року вона отримала повідомлення від ОСОБА_3 про те, що приміщення, де зберігались її речі 16.04.2022 року потрапило під обстріл і йому було завдано руйнування в результаті чого вивезти речі та документи не було можливості, тому вони були втрачені.

Однак, зазначене у повідомленні позивачкою жодним чином не підтверджено доказами.

Відсутність факту знищення бухгалтерських документів підтверджуються витягом з ЄРДР від 16.04.22 №0000203, який містить інформацію про те, що 16.04.22 невстановлені військовослужбовці збройних сил РФ, із невстановленої зброї, здійснили обстріли об*єктів цивільної інфраструктури Заводського району м.Миколаєва Миколаївської області, внаслідок яких за адресою АДРЕСА_2 повибивало вікна.

Зазначений документ фіксує лише факт вибиття вікон за адресою вул. Заводська, 37, що само по собі логічно не могло спричинити знищення бухгалтерської документації всередині гаражу, а отже не є доказом знищення первинних документів позивача, які там можливо зберігались.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач повністю довів правомірність оскаржуваного рішення.

У задоволенні позову слід відмовити

Судові витрати покладаються на позивачку.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) , відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов