Справа № 520/12124/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2025 р. № 520/12124/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу 30.11.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу 30.11.2023, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України №2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Суд зазначає, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Так, спірним у даній справі є питання щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу.

Отже, зважаючи на зміст спірних правовідносин, позивачу, в даному випадку, встановлено тримісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22 та від 19.01.2023 у справі №460/17052/21.

Так, у межах даної справи позивач оскаржує бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу 30.11.2023.

При цьому, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення з 30.11.2023, що вбачається з витягу з наказу № 601 від 30.11.2023.

Так, спірні правовідносини виникли, починаючи з 30.11.2023, після виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , тобто вже за нової редакції положень статті 233 КЗпП України, а тому до них підлягає застосуванню тримісячний строк звернення.

Разом із тим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 13.05.2025, тобто зі значним пропуском тримісячного строку.

Отже, позивач пропустив встановлений законодавством строк звернення до адміністративного суду.

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До позовної заяви позивач надав клопотання про поновлення строків позовної давності, згідно якого просить суд поновити йому строк звернення до суду. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що про нараховані та виплачені йому суми він дізнався лише 31.03.2025 з відповіді відповідача. Також, позивач зазначив, що на теперішній час він проходить військову службу в складі підрозділу ЗСУ, що підтверджується довідкою форми 5 від 24.04.2025 №2496/1116/454, тому в нього не було можливості звернутися до суду з позовом.

Дослідивши клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Щодо доводів позивача про те, що про порушення своїх прав він дізнався з листа відповідача від 31.03.2025, то суд не приймає вказані доводи до уваги, оскільки позивач під час проходження служби та при звільненні з військової частини НОМЕР_1 , отримуючи грошове забезпечення, був обізнаний про його розмір та складові. Отримання відповіді на заяву не змінює момент, з якого особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона (позивач) чи її представник почали вчиняти дії щодо реалізації права особи і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, як і не перериває такий строк.

Щодо посилання позивача на те, що на теперішній час він проходить військову службу в складі підрозділу ЗСУ, тому в нього не було можливості звернутися до суду з позовом, суд зазначає, що перебування на військовій службі може бути визнано судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Однак, у даному випадку позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 30.11.2023, що підтверджується відповідним витягом з наказу, наявним у матеріалах справи, а до суду з даним позовом позивав звернувся лише 13.05.2025, тобто більше ніж через 15 місяців після виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Обґрунтованих доводів та відповідних доказів щодо причин, що заважали позивачу у встановлений законодавством строк після звільнення з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 звернутися до суду з даним позовом, позивач у відповідному клопотанні не навів.

Щодо довідки форми 5 від 24.04.2025 № 2496/1116/454, на яку посилається позивач в якості підтвердження обставин проходження ним військової служби на теперішній час, суд зазначає, що зазначена довідка дійсно підтверджує факт перебування позивача на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 станом на 24.04.2025 (дата видачі довідки), однак така довідка не містить відомостей щодо дати, з якої позивач перебуває на військовій службі в зазначеній військовій частині. Перебування позивача на теперішній час (у 2025 році) на військовій службі не є підставою для висновку про неможливість звернення позивача до суду з поважних причин, починаючи з 30.11.2023.

Так, зазначені позивачем доводи не доводять поважності причин пропуску ним строку звернення до суду.

При цьому, позовна заява та клопотання не містять даних щодо надання грошового атестата позивачу.

Щодо посилання позивача на необхідність врахування постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 990/156/23 від 11.07.2024, то суд не приймає зазначену позивачем постанову до уваги, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України обов`язковими для врахування судом є саме постанови Верховного Суду.

Інших причин пропуску строку звернення до суду позивачем не зазначено.

За викладеного, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 123 КАС України при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду: заяву про поновлення строку звернення до суду з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку та доказів поважності таких причин; відомості та відповідні документи щодо отримання грошового атестата позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку та доказів поважності таких причин; відомостей та відповідних документів щодо отримання грошового атестата позивачем.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН