Справа № 520/1054/25
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 травня 2025 р. справа № 520/1054/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Полтавський Шлях, буд. 46, м. Харків, 61052, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд:

- зобов`язати Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Єдиного реєстру боржників внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №54192796.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 адміністративну справу №520/1054/25 прийнято до розгляду. Відкрито спрощене провадження, з урахуванням положень ч. 4 ст. 287 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.

Справа розглянута з урахуванням перебування судді Біленського О.О. з 02.05.2025 по 16.05.2025 у відпустці.

В обґрунтування адміністративного позову позивач посилається на те, що після смерті свого рідного брата ОСОБА_2 звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої Уманської державної нотаріальної контори Кравець Г.В., де 07.08.2024 заведена спадкова справа №172/2024, однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві квартири АДРЕСА_2 , оскільки нотаріусом виявлено інформацію з Єдиного реєстру боржників щодо боржника ОСОБА_2 на підставі виконавчого провадження №54192796, виданого Жовтневим районним судом міста Харкова; категорія стягненння: стягнення коштів на користь держави; орган ДВС/приватний виконавець, в якому перебуває на виконанні: Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ в Харківській області (на даний час - Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). На неодноразові звернення до відповідача про надання відомостей про виконавче провадження відносно померлого ОСОБА_2 та виключення померлого з Єдиного реєстру боржників відповідач повідомив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №54192796 перебувало в провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в період з 23.06.2017 по 30.08.2017. Станом на 15.11.2024 у відділі на виконанні не перебуває відкритих виконавчих проваджень, в рамках яких боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Закон України «Про виконавче провадження» наділяє державного виконавця повноваженнями виключно під час здійснення ним виконавчого провадження, що виключає можливість здійснювати будь-які заходи чи дії, (в тому числі і виключення боржника з Єдиного реєстру боржників) після завершення виконавчого провадження, крім випадків встановлених законом, тому у державного виконавця відсутні правові підстави виключити боржника ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників. Враховуючи, що виключити померлого ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників можливо виключно тільки в судовому порядку, позивач звернутається до суду з даним позовом для відновлення порушених його прав та законних інтересів.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не наділений правом діяти в будь який інший спосіб який не передбачений Законом. 16.09.2024 до відділу надійшла заява ОСОБА_1 щодо надання інформації по виконавчому провадженню №54192796, в рамках якого боржником є його померлий брат ( ОСОБА_2 ). 19.09.2024 на адресу ОСОБА_1 направлена відповідь на вищезазначену заяву якою позивачу роз`яснено зміст ст.ст. 15, 19 Закону України «Про виконавче провадження» та повідомлено про неможливість надання інформації по виконавчому провадженню в рамках якого він не є стороною. 13.11.2024 до відділу надійшла заява адвоката Непокульчицького Валерія Саввовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 в якій просив передати виконавче провадження №54192796 до іншого відділу державної виконавчої служби або звернутися до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з померлого боржника на його правонаступника ОСОБА_1 . 15.11.2024 на адресу представника позивача направлена відповідь на вищезазначену заяву якою роз`яснено про неможливість передати виконавче провадження №54192796 до іншого відділу державної виконавчої служби або звернутися до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з померлого боржника на його правонаступника ОСОБА_1 . Посилання представника позивача на вимоги п. 3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» не заслуговують на увагу, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження з зазначених підстав в рамках виконавчого провадження №54192796 не виносилась. Обов`язковою умовою для задоволення позову сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав позивача. Позивач, звертаючись до суду у своїй позовній заяві не наводить жодних обґрунтувань щодо тих норм закону, які були порушені державним виконавцем і як ці порушення впливають на його права.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після смерті свого рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої Уманської державної нотаріальної контори Кравець Г.В., де 07.08.2024 була заведена спадкова справа №172/2024.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1531/01-16 від 23.11.2024 державним нотаріусом Першої Уманської державної нотаріальної контори Кравець Г.В., відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві квартири АДРЕСА_2 , оскільки нотаріусом виявлено інформацію з Єдиного реєстру боржників щодо боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виконавчого провадження №54192796, виданого Жовтневим районним судом міста Харкова; категорія стягнення: стягнення коштів на користь держави; орган ДВС/приватний виконавець, в якому перебуває на виконанні: Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ в Харківській області (на даний час - Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції).

Вказане підтверджується інформацією з Єдиного реєстру боржників станом на 22.11.2024.

16.09.2024 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява ОСОБА_1 від 10.09.2024 щодо надання інформації по виконавчому провадженню №54192796, в рамках якого боржником є його померлий брат ОСОБА_2 .

На вищевказану заяву Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надана відповідь від 18.09.2024 №99340, якою позивачу роз`яснено зміст ст.ст. 15, 19 Закону України "Про виконавче провадження" та повідомлено про неможливість надання інформації по виконавчому провадженню, в рамках якого заявник не є стороною.

13.11.2024 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява від 01.11.2024 адвоката Непокульчицького Валерія Саввовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , щодо передачі виконавчого провадження №54192796 до відділу державної виконавчої служби у м. Умань Уманського району Черакаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

15.11.2024 на адресу представника позивача направлена відповідь за №126444 на вищезазначену заяву, якою повідомлено заявника про неможливість передати виконавче провадження №54192796 до іншого відділу державної виконавчої служби, оскільки станом на 15.11.2024 у відділі не перебуває на виконанні відкриті виконавчі провадження, в рамках яких боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З наданих відповідачем разом із відзивом на позовну заяву документів, судом встановлено, що постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного управління юстиції у Харківській області Ферсюк К.А. від 23.06.2017 відкрито виконавче провадження ВП №54192796 з виконання виконавчого листа №639/1992/17, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 29.05.2017, про стягнення в довільному порядку процесуальних витрат за проведену по кримінальному провадженню експертизу на суму 396,00 грн., із кожного з них по 132,00 грн.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного управління юстиції у Харківській області Ферсюк К.А. від 30.08.2017 виконавчий лист №639/1992/17, виданий Жовтневим районним судом м. Харкова 29.05.2017, про стягнення в довільному порядку процесуальних витрат за проведену по кримінальному провадженню експертизу на суму 396,00 грн., із кожного з них по 132,00 грн., повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що внаслідок не вчинення державним виконавцем певних дій в рамках виконавчого провадження №54192796, померлий боржник - ОСОБА_2 у завершеному виконавчому провадженні №54192796 продовжує перебувати в Єдиному реєстрі боржників, що має наслідком продовження дії арешту його майна. Оскаржувані рішення, на думку позивача, порушують його права, оскільки перешкоджають здійснити процедури спадкування майна після смерті ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

У відповідності до ст. 1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону №1404-VІІІ, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону №1404-VІІІ боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Приписи ч. 1 ст. 9 Закону №1404-VІІІ передбачають, що єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону №1404-VІІІ, відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону №1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Пунктами 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ визнано, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення №2432/5), відповідно до п. 2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Так, згідно з пунктами 6, 7 розділу ХІ Положення №2432/5, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження"; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження"; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження"; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

З аналізу викладених приписів Закону №1404-VІІІ та Положення №2432/5 вбачається, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Судом встановлено, що виконавчий лист №639/1992/17, виданий Жовтневим районним судом м. Харкова 29.05.2017, про стягнення в довільному порядку процесуальних витрат за проведену по кримінальному провадженню експертизу на суму 396,00 грн., із кожного з них по 132,00 грн., повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вказана підстава не відноситься до вичерпного переліку підстав, встановлених законом, що дозволяють виключити відповідні відомості з реєстру.

Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово викладав висновки щодо застосування частини сьомої статті 9 Закону №1404-VIII у подібних правовідносинах.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.06.2020 у справі №160/4015/19 зазначено, що вимоги пункту 2 статті 37 Закону №1404-VIII, на підставі якої виконавчі провадження тричі поверталися стягувачу, не входять до правових підстав виключення відомостей з вказаного Єдиного реєстру боржників стосовно позивача, та які закріплені в частині сьомій статті 9 Закону №1404-VIII.

Подібний висновок був також викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.11.2022 у справі №910/4404/17, у якій зазначено таке: «Законом №1404-VIII установлений вичерпний перелік підстав, за наявності яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають. Такий механізм запроваджено законодавцем з метою захисту прав стягувачів, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. З правового аналізу положень пункту 2 частини першої та частини п`ятої статті 37 Закону № 1404-VIII випливає, що повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутись до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, і також не позбавляє стягувача права звернутись до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання».

Отже, імперативні приписи ч. 7 ст. 9 Закону №1404-VIII установлюють, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників у випадку винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу виключно на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ.

Водночас пункт 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VІІІ, на підставі якого у спірних правовідносинах було повернуто виконавчий документ стягувачу у виконавчому провадженні№54192796, не входить до правових підстав виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

З аналізу положень пункту 2 ч. 1 та ч. 5 ст. 37 Закону №1404-VІІІ випливає, що повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову. У випадку повернення виконавчого документа з указаних підстав стягувач не позбавлений права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, а у випадку пропуску цього строку - звернутися до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, суд зазначає, що при спадкуванні, разом з правами, до спадкоємця переходять і обов`язки померлого, зокрема, і борги. Це означає, що спадкоємець не тільки отримує право власності на майно спадкодавця, але й зобов`язаний розрахуватися з кредиторами, у межах вартості спадкового майна.

Враховуючи, що повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, не є підставою для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, а також те, що в добровільному порядку виконавчий лист №639/1992/17, виданий Жовтневим районним судом м. Харкова, не виконаний, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача виключити Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як боржника у виконавчому провадженні ВП №54192796.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.04.2025 у справі №580/12260/23.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Полтавський Шлях, буд. 46, м. Харків, 61052, ) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.