Справа № 826/11062/13-а
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Гомельчука С.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" про стягнення штрафу у розмірі 1700 грн,-
ВСТАНОВИВ:
Інспекція з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" (далі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 1700,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного законодавства про рекламу, у зв`язку з чим було прийнято рішення про застосування до відповідача штрафу у розмірі 1700 грн. Також зазначає, що відповідач у передбачений законом строк не сплатив штраф, рішення про накладення штрафу не оскаржив.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.07.2013 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У матеріалах справи міститься заперечення на позовну заяву, в яких представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що рішення №102/13 від 07.05.2013 було оскаржене відповідачем у судовому порядку. За результатами оскарження, рішення №102/13 від 07.05.2013 було скасовано постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 09.08.2013.
На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення», Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передано судові справи Івано-Франківському окружному адміністративному суду.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, судом встановлено таке.
18.04.2013 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області прийнято рішення №99/13 про накладення штрафу у розмірі 4930 грн за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами та враховуючи неможливість встановлення вартості розповсюдженої реклами п. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» (а.с.27-28).
18.04.2013 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області складено протокол №102/13 про таке: "на підставі матеріалів справи №99/13 про порушення законодавства в сфері реклами спеціалістом Держспоживінспекції у Дніпропетровській області встановлені ознаки порушення п. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» з боку ТОВ «Дієса», а саме неподання на вимогу органу державної влади інформації, підтверджуючої вартість розповсюдженої реклами" (а.с.29).
Рішенням №102/13 від 18.04.2013 Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області вирішено розпочати справу про порушення законодавства про рекламу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» (а.с.30).

Відповідно до протоколу засідання №102/13 стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 30.04.2013 відносно ТОВ «Дієса» доведено порушення вимог п. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» (а.с.32).

Рішенням №102/13 від 07.05.2013 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» накладено штраф у розмірі 1700 грн за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами (а.с.33).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України від 03.07.1996 №270/96-ВР "Про рекламу" (далі - Закон №270/96-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону № 270/96-ВР (в редакції від 01.01.2013) реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

За приписами частини першої статті 6 Закону № 270/96-ВР мова реклами визначається статтею 26 Закону України "Про засади державної мовної політики".

Статтею 7 Закону № 270/96-ВР передбачено принципи реклами. Основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди. Реклама не повинна підривати довіру суспільства до реклами та повинна відповідати принципам добросовісної конкуренції. Реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності. Реклама повинна враховувати особливу чутливість дітей і не завдавати їм шкоди (частини 1-4 статті 7 Закону № 270/96-ВР).

Частиною четвертою статті 8 Закону № 270/96-ВР регламентовано, що реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки.

Частиною першою статті 27 Закону № 270/96-ВР передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

За неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої частиною другою статті 26 цього Закону, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина шоста статті 27 Закону № 270/96-ВР).

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина сьома статті 27 Закону №270/96-ВР).

Пунктом 1 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі - Порядок № 693 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що цей Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Пунктом 2 Порядку № 693 передбачено, що штрафи відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу" накладаються у таких розмірах, зокрема: сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, її виготовлення та/або розповсюдження.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 11 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до пункту 20 Порядку №693, накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Як встановлено судом, за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами та неможливість встановлення вартості розповсюдженої реклами, а також за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю, позивачем винесені рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №99/13 від 18.04.2013 та №102/13 від 07.05.2013, якими накладено штраф у розмірі 4930 грн та 1700,00 грн відповідно.

Не погоджуючись із рішенням №102/13 від 07.05.2013, ТОВ «Дієса» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2013 у справі №826/10203/13-а, яка набрала законної сили 20.11.2014, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області задоволено частково. Скасовано в повному обсязі рішення №102/13 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 07.05.2013, прийняте ІПЗПС у Дніпропетровській області відносно ТОВ «Діеса». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Оскільки станом день розгляду цієї справи, є постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2013 у справі №826/10203/13-а, яка набрала законної сили 20.11.2014, якою скасовано в повному обсязі рішення №102/13 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 07.05.2013, прийняте ІПЗПС у Дніпропетровській області відносно ТОВ «Діеса», то сума стягнення у цій справі, що заявлена на підставі скасованого в судовому порядку рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700 грн, є такою, що не підлягає стягненню з ТОВ «Діеса».

Відповідно до ч. 1.ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки рішення №102/13 від 07.05.2013 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу скасовано, то суд виснує, що вимоги позивача щодо стягнення з ТОВ «Дієса» штрафу за порушення законодавства про рекламу в загальному розмірі 1700 грн є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене та беручи до уваги положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" про стягнення штрафу у розмірі 1700 грн відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.