Справа № 511/1081/25
Суддя: Бобровська І. В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1081/25

Номер провадження: 2-а/511/27/25

16 травня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання Замковенко О.Б.,

представника позивача - Дворніченка О.О.,

представника віповідача- Лаврика О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Від представника позивача, адвоката Дворніченко О.О. до суду надійшов вказаний позов, у якому він просить визнати протиправною та скасувати постанову №664 від 15.08.2024 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., а провадження у адміністративній справі закрити.

Також у позовній заяві представник позивача просить поновити строк на звернення до суду з позовом, мотивуючи тим, що постанова виносилась за відсутністю особи, в відношенні якої вона прийнята, без наявних на то підстав. Так, в постанові вказані недостовірні данні щодо дати народження особи, а саме замість « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вказано « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Адреса реєстрації особи також вказано невірно: ОСОБА_1 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , а в постанові вказано що за адресою: АДРЕСА_1 . Не вказаний номер паспорта особи, а тільки серія та ким і коли він виданий. Про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 взнав випадково після отримання повідомлення в застосунку Дія про накладення арешту на його рахунки. Виконавче провадження відносно ОСОБА_1 було відкрито 17.09.2024 року Великомихайлівським ВДВС у Роздільнянському районі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеси), але в зв`язку з тим що в постанові були вказані недостовірні данні щодо місця проживання і дати народження особи та відсутній його РНОКПП, державний виконавець до березня 2025 р. не міг не тільки накласти арешт на його кошти, а навіть повідомити ОСОБА_1 щодо відкриття провадження. В зв`язку з цим штраф, накладений постановою, яка оскаржується, в розмірі 17000,00 грн. збільшився в 2 рази і становить зараз разом з виконавчим збором 37700,00 грн. Відтак вважає, що строк на оскарження постанови пропущений з незалежних від позивача причин. Постанову №664 від 15.08.2024 р. вважає незаконною, оскільки вона містить перелік нібито допущених порушень, відсутніх в Законі України «Про військовий обов`язок та військову службу». Повістку №1003 про явку до ТЦК та СП до 19.07.2024 року він не отримував та отримати не міг, оскільки в постанові невірно вказана адреса його місця проживання

Ухвалою суду від 08.04.2025 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року поновлено позивачу строк для звернення до суду з адміністративним позовом, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.04.2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначає, що позивач стверджує, що він не доставлявся до ТЦК працівниками поліції ця інформаціє не є правдива, оскільки відповідно до Поіменного списку доставленої (запрошеної) особи до приміщення відділення № 2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ЗВЕРНЕННЯ щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення протоколу про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає АДРЕСА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 02.08.2024 року. Крім того ця інформація підтверджується Заявою громадянина ОСОБА_1 від 02.08.2024 року в якій він заявляє, що не згідний з протоколом, ця заява підтверджує, що позивач був ознайомлений з протоколом та повідомлений про час розгляду справи, а також він знав про наявність адміністративної справи. Позивач мав право звернутися до суду з вказаним позовом протягом десяти днів з дня отримання копії постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності засобами поштового зв`язку, а саме: до 25.08.2024 р. включно. Тому просив суд відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

01.05.2025 року від представника позивача, адвоката Дворніченко О.О. надійшла відповідь на відзив в якій він вказує, що представник Відповідача в обґрунтування своєї позиції посилається на протокол про адміністративне правопорушення № 664 від 02.08.2024 р., яким «… встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 був доставлений працівниками поліції як порушник військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення адміністративного протоколу під яким позивач відмовився підписуватись у присутності свідків, крім того в протоколі вказувалася дата розгляду адміністративної справи а саме 15.08.2024 р…». В наданій в якості додатка до Відзиву копії Протоколу зафіксовані наступні данні Позивача: дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження Одеська область, смт. Велика Михайлівка, задеклароване/зареєстроване (місце проживання) АДРЕСА_1 ; суть адміністративного правопорушення: 02.08.2024 р. в 10 год. 55 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно бази даних «Оберіг» знаходиться в розшуку. Далі зафіксована суть адміністративного правопорушення: «… встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме знаходиться у базі розшуку, не оновлення даних…». Також в протоколі зафіксовані місце, дата та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, після чого вказані свідки нібито відмови від підпису Позивачем в протоколі. Також в додатках до Відзиву наявні «Поіменний список доставленої (запрошеної) особи до приміщення відділення №2 ІНФОРМАЦІЯ_1 », заява на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , нібито написана від імені ОСОБА_1 та копія паспорту Позивача. в Постанові №664 від 15.08.2024 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 дата народження ОСОБА_1 вказана невірно, а саме 04.04.1987 р., не відповідає даним протоколу також місце зареєстрованого місця проживання. В протоколі невірно вказане місце народження, що здається дивним при тому, що паспорт Позивача нібито був наявний при складені документу. Також не відповідає даним протоколу данні, відображені в документі, що обозначений як «Поіменний список доставленої (запрошеної) особи до приміщення відділення №2 ІНФОРМАЦІЯ_1 »: в протоколі вказано 10-55, в «Списку» 11-00. Сам список також наводить на певні роздуми щодо достовірності: стається враження що ОСОБА_1 був єдиним кого доставили до приміщення відділення №2 ІНФОРМАЦІЯ_1 02.08.2024 р., так як відсутні данні осіб, що були доставлені до та після нього. Також дивним виглядає сам факт наявності заяви на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповненої почерком дуже схожим на той, яким складено протокол. Відсутня логіка: Позивач нібито відмовився від підпису в Протоколі, але пише заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про відсутність претензій та скарг і тут же в заяві пише про зауваження до Протоколу. В протоколі правопорушення вказане як «… знаходиться у базі розшуку, не оновлення даних…», а в Постанові зазначено що «.. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці №1003 до 19.07.2024 року, був переданий до розшуку у Національну поліцію…». Чинне законодавство не містить такого виду порушення правил військового обліку, як «переданий до розшуку у Національну поліцію» або «знаходиться у базі розшуку», тому в «сухому» підсумку залишаються «… не оновлення даних…» та ««.. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці №1003 до 19.07.2024 року…». Будь яких доказів направлення на ім`я Позивача та отримання ним повістки №1003 до 19.07.2024 р. представником Відповідача не надано. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно Позивача повинен бути визнаний судом неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому фактично не викладена суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ст. 210 КУпАП.

Представник позивача Дворніченко О.О. позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Лаврик О.А. просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 664 від 02.08.2024 року 02.08.2024 року о 10 год. 55 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно бази даних «Оберіг» знаходиться у розшуку. Перевіркою встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме: знаходиться у базі розшуку, не оновлення даних. В діях військовозобов`язаного ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП. Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Від отримання другого примірника протоколу відмовився у присутності свідків. Також у протоколі № 664 від 02.08.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 00 хв. 15.08.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , каб. 2.

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 від 02.08.2024 року, що він претензій до працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 не має, з протоколом не згодний, свідок є зацікавленою особою, а також Поіменний список доставлених осіб до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_6 та СП02.08.2024 року, до якого внесений ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови №664 від 15.08.2024 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 зареєстрований/проживає за адресою АДРЕСА_1 був доставлений працівниками поліції, перебував у розшуку, порушив правила військового обліку, а саме вимоги ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та постанови Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022р. Військовий обов`язок включає: дотримання правил військового обліку, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають в запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально- профілактичних закладах згідно з рішення комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. 15.08.2024 року встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , порушив правила військового обліку, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці №1003 до 19.07.2024 року, був переданий до розшуку у Національну поліцію. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000,00 грн. Також зазначено, що ОСОБА_1 від підпису про отримання примірнику Постанови відмовився в присутності двох свідків.

Постановою заступника начальника Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Рагуліч А.С. від 17.09.2024 року відкрито виконавче провадження №76035423 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 №664 від 15.08.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000,00 грн.

Також, постановою від 21.02.2025 року накладено арешт на кошти/ електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші, рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використанні, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постановою від 26.03.2025 року заступником начальника Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Рагуліч А.С. було внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: заміть дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначити дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповнено РНОКПП: НОМЕР_1 .

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2024 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку наказано провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною п`ятою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому орган або посадова особа, що розглядає справу, не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що ставляться у провину особі.

Отже орган або посадова особа, що розглядає справу, під час розгляду справи не вправі виходити за межі обвинувачення, сформульованого в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 664 від 02.08.2024 року, встановлено, що 02.08.2024 року о 10 год. 55 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно бази даних «Оберіг» знаходиться у розшуку. Перевіркою встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме: знаходиться у базі розшуку, не оновлення даних. В діях військовозобов`язаного ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП. Однак, при складанні вказаного протоколу уповноваженою посадовою особою не конкретизовано суть правопорушення, відсутнє посилання на норму закону, не зазначено саме коли, де та яким чином він порушив правила військового обліку. Дані недоліки протоколу унеможливлювали повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи і прийняття законного рішення.

Згідно зі ст.280 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

В постанові про адміністративне правопорушення №664 від 15.08.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 зареєстрований/проживає за адресою АДРЕСА_1 був доставлений працівниками поліції, перебував у розшуку, порушив правила військового обліку, а саме вимоги ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та постанови Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022р. Військовий обов`язок включає: дотримання правил військового обліку, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають в запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально- профілактичних закладах згідно з рішення комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. 15.08.2024 року встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , порушив правила військового обліку, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці №1003 до 19.07.2024 року, був переданий до розшуку у Національну поліцію. ОСОБА_1 від отримання примірнику постанови відмовився в присутності двох свідків.

Частиною першою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а частиною третьою статті 210 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова не містить відомостей про обставини вчинення правопорушення, у чому вони полягали. Тільки ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» має 12 частин, яку саме і якими діями або бездіяльністю порушив ОСОБА_1 встановити неможливо.

Тобто з постанови неможливо встановити, які саме дії вчинила особа до якої застосоване стягнення, не зазначено коли в установленому законодавством порядку Позивачу було вручено повістку, в яку саме дату Позивач не з`явився за повісткою, відсутнє посилання на будь-які докази, які могли б підтвердити обставини вчинення Позивачем адміністративного правопорушення.

Доказів того, що постанова була складена в присутності позивача не надано, представнику ІНФОРМАЦІЯ_4 також невідомо, чи був позивач присутній при складані постанови. Доказів направлення та вручення примірнику постанови ОСОБА_1 не надано. Також, доказів того, що особа перебувала у розшуку та доказів, того, що ОСОБА_1 не оновив данні, до суду не надано. Так само, як і доказів того, що ОСОБА_1 було направлено та вручено повістку №1003, за якою він не з`явився до ТЦК та СП.

Оскаржувана постанова та протокол самі по собі не можуть бути доказами у адміністративній справі.

Будь-які докази стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови згідно ст.ст. 72-77 КАС України суду не надано. Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення, сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд констатує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем було допущено ряд процесуальних порушень, які призвели до порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, всупереч обов`язку доказування, представником ІНФОРМАЦІЯ_4 не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у протоколі й в оспорюваній постанові, та не підтверджується жодними іншими доказами.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (№К/9901/15804/18).

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Всі сумніви щодо скоєння правопорушення тлумачаться на користь особи, що притягується до відповідальності.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями норм чинного законодавства, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Згідно із пунктом 1 частини першою статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не було надано доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та враховуючи, що місцевий загальний суд, як адміністративний, має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.72-77,79,139,205,217,219-220,242,255,286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.08.2024 року № 644 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Бобровська