Справа № 320/13324/24
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року Київ справа №320/13324/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08.11.2023 № 89 про скасування рішення від 24.07.2023 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняти рішення про поновлення виплати ОСОБА_1 , призначеної 24.07.2023 дострокової пенсії за віком із дня припинення, а саме з 08.11.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 . В липні 2023 року йому було призначено пенсію за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до п.4 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак, в листопаді 2023 року виплата пенсії призупинена, а ним отримано Рішення від 08.11.2023 № 89 від Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області, відповідно до якого скасовано рішення про призначення пенсії за віком та відмовлено в призначення пенсії. Вважає оскаржуване рішення протиправним оскільки посилання відповідача на те, що "...період в довідці не відповідає періоду бойових дій на території Югославії..." є безпідставним, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 08.02.1994 дозволено Міністерству оборони визначати осіб, які можуть вважатися учасниками бойових дій. Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, затверджений цією Постановою КМУ не скасовує його статус учасника бойових дій і не впливає на його право на призначення дострокової пенсії за віком, оскільки згідно із п. 4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях. Просить позовну заяву задовольнити повністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Головним управлінням Пенсійного фонду України Сумській області подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що за результатами перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві призначеної ЕПС № 89 ОСОБА_1 , було виявлено, що в довідці № 27 від 20.07.2023, виданої Дарницьким районним у м. Києві ТЦКСП період участі в бойових діях з 15.07.1999 по 30.11.1999 не відповідає періоду бойових дій на території Югославії (15.07.1992 -16.06.1999) відповідно до додатку 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 р. № 63, у зв`язку з чим право на призначення дострокової пенсії за віком у позивача відсутнє. Отже, право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 пункту 4 ст. 115 ЗУ № 1058-ІV у позивача відсутнє, оскільки зазначений період в довідці не відповідає періоду бойових дій на території Югославії.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд установив таке.

ОСОБА_1 24.07.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою № 13151 про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до п.4 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Заява була відпрацьована за принципом єдиної черги. Розпорядженням від 31.07.2023 ОСОБА_1 з 15.07.2023 призначено пенсію в розмірі 4 395,30 грн.

До заяви про призначення пенсії була долучена, зокрема, довідка про період проходження військової служби та участі в бойових діях № 27 від 20.07.2023, видана Дарницьким районним у м. Києві ТЦКСП, посвідчення учасника бойових дій.

Вказаний в довідці період участі в бойових діях ОСОБА_1 з 15.07.1999 по 30.11.1999.

В результаті проведеного аналізу пенсійної справи до ГУ ПФУ в Сумській області надісланий лист № 2600-0306-9/211844 від 30.10.2023 щодо перегляду рішення про призначення пенсії.

Після перегляду рішення про призначення пенсії по заяві від 24.07.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області винесене рішення від 08.11.2023 № 89 про скасування рішення про призначення пенсії від 24.07.2023 № 89 ОСОБА_1 та винесення рішення про відмову в призначенні пенсії

Відповідно до оскаржуваного рішення за результатами перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві призначеної ЕПС № 89 ОСОБА_1 , було виявлено, що в довідці № 27 від 20.07.2023, виданої Дарницьким районним у м. Києві ТЦКСП період участі в бойових діях з 15.07.1999 по 30.11.1999 не відповідає періоду бойових дій на території Югославії (15.07.1992 16.06.1999) відповідно до додатку 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 р. № 63.

За наданими документами право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 пункту 4 ст. 115 ЗУ № 1058-ІV не має, оскільки зазначений період в довідці не відповідає періоду бойових дій на території Югославії. Рішення буде переглянуте за умови надання необхідних документів.

Виплата пенсії позивачу призупинена з 01.11.2023, що підтверджується Службовою запискою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.11.2023 № 34848/03-16.

Не погоджуючись з рішенням від 08.11.2023 № 89, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Враховуючи вимоги частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Зі змісту частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Зазначена норма кореспондується з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV), яким встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким над агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6.

Отже, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, мають право на призначення дострокової пенсії після досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

В свою чергу правовий статус ветеранів війни визначений Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Закон № 3551-XII) відповідно до статті 5 якого учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з положеннями статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, учасникам бойових дій видаються посвідчення з написом Посвідчення учасника бойових дій та нагрудний знак Ветеран війни - учасник бойових дій.

Посвідчення учасника бойових дій і нагрудний знак видаються Мін`юстом, органами Міноборони, МВС, Мінветеранів, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужбою за місцем реєстрації ветерана (пункт 7 вказаного Положення).

Пунктом 2 цього Положення встановлено, що Посвідчення учасника бойових дій і нагрудний знак видаються Мін`юстом, органами Міноборони, МВС, Мінветеранів, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужбою за місцем реєстрації ветерана.

Суд звертає увагу, що повноваження щодо перевірки наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, в тому числі, й перевірки факту чи брала така особа участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ, належать органам, які видають Посвідчення учасника бойових дій. Останнє є єдиним документом, що підтверджує статус учасника бойових дій та надає особі право користування пільгами, встановленими законом, в тому числі, і пільгами щодо дострокового призначення пенсії.

До матеріалів справи долучено копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 31 серпня 1999 відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

При цьому, належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій не оскаржується, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку.

Статтею 44 Закону № 3551-XII встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637).

За формою довідки така містить інформацію про те, що особа проходила військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (у тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебуванні в партизанських загонах і з`єднаннях) із зазначенням загальної кількості років, місяців і днів та із зазначенням того, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Отже, вказані положення пункту 2.1 Порядку 22-1 документом, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, визначають: 1) посвідчення учасника бойових дій або 2) довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Такі документи є альтернативними документами, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, які кожний окремо є достатнім документом, який засвідчує спеціальний статус особи, яка звернулась за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 09 червня 2021 року у справі № 340/576/19.

Як випливає зі змісту оспорюваного рішення та відзиву на позовну заяву відповідачами не заперечується наявність у позивача необхідного страхового стажу для призначення пенсії.

В свою чергу підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії як учаснику бойових дій стало те, що в довідці № 27 від 20.07.2023, виданої Дарницьким районним у м. Києві ТЦКСП період участі в бойових діях з 15.07.1999 по 30.11.1999 не відповідає періоду бойових дій на території Югославії (15.07.1992 16.06.1999) відповідно до додатку 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 р. № 63.

Так, під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що позивач надав Пенсійному органу разом із заявою щодо призначення пенсії, зокрема, довідку про період проходження військової служби та участі в бойових діях № 27 від 20.07.2023, видана Дарницьким районним у м. Києві ТЦКСП та посвідчення учасника бойових дій.

Абзацом шостим пункту 6 Порядку № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

Згідно з додатком № 2 до Порядку № 637, довідка видається на прізвище, ім`я, по батькові особи про те, що вона проходила військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях), із зазначенням військового звання особи та загальної кількості років, місяців і днів її участі в бойових діях. Також у довідці має бути вказано про те, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, а сама довідка видана для подання органам Пенсійного фонду.

Суд наголошує на тому, що обов`язок належного оформлення вказаної довідки покладається саме на військові комісаріати, а не на особу, яка звертається за її видачею. Тому підстава неналежного оформлення довідки про участь позивача в бойових діях на території колишньої Югославії не може бути підставою для відмови у призначенні належної позивачу пенсії. Разом з тим, територіальному органу Пенсійного фонду України надавалось посвідчення учасника бойових дій яке окремо є достатнім документом, який засвідчує спеціальний статус особи, яка звернулась за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що надані позивачем документи містять неправдиві або недостовірні відомості, належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій, не оскаржується, під сумнів відповідачем не ставиться, а тому позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, щодо призначення пенсії, яка була призначена позивачу рішенням від 24.07.2023.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08.11.2023 № 89 про скасування рішення від 24.07.2023 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно з положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин здійснюється з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Прийняття рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає цій міжнародній нормі.

Відповідно до параграфу 47 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі Корецький та інші проти України, щоб положення національного закону відповідали цим вимогам (бути доступний для конкретної особи і сформульований з достатньою чіткістю), він має гарантувати засіб юридичного захисту від свавільного втручання органів державної влади у права, гарантовані Конвенцією. У питаннях, які стосуються основоположних прав, надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права, одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією. Відповідно закон має достатньо чітко визначати межі такої дискреції та порядок її реалізації. Ступінь необхідної чіткості національного законодавства - яке безумовно не може передбачити всі можливі випадки - значною мірою залежить від того, яке саме питання розглядається, від сфери, яку це законодавство регулює, та від числа та статусу осіб, яких воно стосується (Маестрі проти Італії).

Згідно з частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, враховуючи, що при вирішенні питання щодо правомірності дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені по компетенції цього органу державної влади, суд дійшов переконання, що належним способом захисту порушених прав позивача та відновлення таких є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 08.11.2023 № 89 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 2600-0306-9/211844 від 30.10.2023 щодо перегляду рішення про призначення пенсії та прийняти рішення з врахуванням обставин, встановлених судом у цій справі, та висновків, зроблених на підставі встановлених обставин.

Ураховуючи, що судом обрано інший спосіб захисту порушеного права, ніж просив позивач, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд, згідно ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08.11.2023 № 89 про скасування рішення від 24.07.2023 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (місцезнаходження: Сумська область, м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. № 43, ) повторно розглянути лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 2600-0306-9/211844 від 30.10.2023 щодо перегляду рішення про призначення пенсії та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.