Справа № 300/50/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" травня 2025 р. справа № 300/50/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі також - відповідач, МО України), ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
В обґрунтування вимог позову позивач зазначила, що її син, ОСОБА_2 , проходив військову службу за призовом та був звільнений згідно наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 18.10.2022 №292 у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю особи з інвалідністю II групи. Після звільнення, син позивача звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання йому посвідчення, яке б підтверджувало його статус як учасника бойових дій, окрім того, неодноразово звертався з метою отримання інформації щодо стану розгляду та отримував усну відповідь чекайте рішення комісії, вас повідомлять додатково. На момент звернення з позовом, син позивача загинув в ДТП. Враховуючи наведене, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду звернень від 16.10.2024 №АН-17933127 та від 22.11.2024 №АН-18104776, визнати право ОСОБА_2 на отримання статусу Учасника бойових дій та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) передати документи щодо проходження ним служби у зоні бойових дій на розгляд комісії.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.18-19).
07.01.2025 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, яке буде проводитися без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.22-23).
Ухвалою суду від 18.02.2025 залучено до участі в адміністративній справі №300/50/25 в якості співвідповідача Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) (а.с.67-68).
Відповідач, Міністерство оборони України скористалося своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечує, зазначає, що на звернення позивача надано відповідь, також зауважує, що згідно Порядку №413, яким визначається процедура надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, не передбачено визнання учасниками бойових дій осіб, які померли. Просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 29-34).
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечує, зазначає, що позивачем не надано жодного доказу звернення її сина ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з пакетом документів для направлення на розгляд комісії МОУ питання присвоєння йому статусу учасника бойових дій і не вказано навіть приблизної дати такого звернення (а.с.56-57).
Позивач скористалася своїм правом на подання відповіді на відзив, у якій звертає увагу на те, що відповіді на питання, порушене у її зверненні не долучено до відзиву на позовну заяву, як і зокрема доказу направлення останнього, а на сайті, станом на день написання відповіді на відзив, у графі "стан розгляду" міститься інформація, що звернення прийнято до розгляду. Отже, по суті питання, викладені у зверненні не вирішені до цього часу, крім того зазначає, що згідно довідки від 13.12.2022 №3659 син позивача проходив службу у період з 31.03.2022 по 13.07.2022 та з 13.07.2022 по 18.10.2022, а помер у серпні 2023 року, що заважало надати йому такий статус за життя (а.с.77-78).
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_2 , син позивача ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом та був звільнений згідно Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.10.2022 №292 у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю - особи з інвалідністю ІІ групи.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 13.12.2022 №3659, ОСОБА_2 у період з 31.03.2022 по 13.07.2022, та з 13.07.2022 по 18.10.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с.11).
Позивач зазначає, що після звільнення з військової служби, її син неоднаразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання йому статусу Учасника бойових дій (далі по тексту - УБД) з дотриманням відповідної процедури. Далі неодноразово звертався з метою надання йому інформації на що отримував усну відповідь - очікувати рішення комісії.
ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в ДТП, вказане підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.08.2023 серія НОМЕР_3 (а.с.13).
ОСОБА_1 , 16.10.2024 за допомогою веб-сайту Урядового контактного центру подано звернення у якому просить розглянути питання щодо надання статусу УБД її сину та притягнути до відповідальності осіб, винних у бездіяльності.
22.11.2024 ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту Урядового контактного центру подано звернення щодо не розгляду та не отримання відповідей по суті поставлених питань у зверненні від 16.10.2024.
Вважаючи протиправною бездіяльність Міністерства оборони України у зв`язку з неотриманням відповідей на звернення та ненадання її сину статусу УБД, позивачем подано вказаний позов до суду.
Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого.
В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
За приписами статті 15 Закону України №393/96-ВР, зокрема, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно частин 1, 4, 5 статті Закону України №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин може подати скаргу особисто або через уповноважену на це іншу особу. Скарга в інтересах неповнолітніх і недієздатних осіб подається їх законними представниками.

Положення другого речення частини четвертої статті 16 стосовно звернення зі скаргою в інтересах недієздатних осіб лише їх законними представниками визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-р/2018 від 11.10.2018.

Скарга в інтересах громадянина за його уповноваженням, оформленим у встановленому законом порядку, може бути подана іншою особою, трудовим колективом або організацією, яка здійснює правозахисну діяльність.

Відповідно до статті 20 Закону України №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Поряд з цим, повноваження Міноборони визначені Положенням про Міністерство оборони України (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 № 730).

Відповідно до цього Положення, Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно підпункту 2 частини 3 Положення до основних завдань Міноборони належить, зокрема, здійснення військово-політичного та адміністративного керівництва Збройними Силами.

Згідно статті 8 Закону України "Про Збройні Сили України" військово-політичне керівництво Збройними Силами України - діяльність, спрямована на забезпечення реалізації політики держави у Збройних Силах України, політичних та стратегічних цілей у сфері оборони, принципів і напрямів розвитку Збройних Сил України.

Адміністративне керівництво Збройними Силами України - діяльність, спрямована на всебічне забезпечення життєдіяльності Збройних Сил України, їх функціонування та розвитку в межах виконання основних завдань державної політики у сфері оборони.

Згідно з підпунктом 86 пункту 4 цього Положення, Міноборони здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Міноборони, Збройних Сил, підприємств, установ і організацій, які належать до сфери управління Міноборони, а також стосовно актів, які ними видаються, забезпечує в установленому порядку доступ до публічної інформації, розпорядником якої є Міноборони.

Слід відмітити, що порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, визначається згідно Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 28.12.2016 № 735 (далі - Інструкція № 735).

Згідно частини 1 розділу ІІ Інструкції № 735 усні звернення громадян безпосередньо розглядаються посадовими особами органів військового управління, військових частин під час особистого прийому громадян, який проводиться згідно із затвердженим графіком або за допомогою засобів зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії". Якщо розв`язати порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, то вони розглядаються в тому самому порядку, що й у разі письмового звернення. Про результати розгляду звернення робиться відмітка в реєстраційно-контрольній картці (комп`ютерному реєстрі, журналі обліку).

Створення та порядок роботи контактних центрів, телефонних "гарячих ліній", "телефонів довіри" визначається за рішеннями керівників органів військового управління та здійснюється з метою встановлення додаткових гарантій реалізації права громадян на звернення з питань, що належать до компетенції Міністерства оборони України та Збройних Сил України, проведення роз`яснювальної роботи та консультування.

Прийом усних звернень громадян на контактні центри, телефонні "гарячі лінії", "телефони довіри" Міністерства оборони України та Збройних Сил України проводиться відповідно до визначених графіків роботи, розміщених на офіційному сайті Міністерства оборони України у рубриці "Гарячі лінії" та у підрозділі "Телефони довіри" у рубриці "Контакти".

У разі надходження звернень громадян з повідомленнями про надзвичайні ситуації, правопорушення або події, які загрожують національній безпеці України, можуть викликати суспільний резонанс та потребують невідкладного вжиття заходів, повідомлень про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" за участю військовослужбовців, працівників Міністерства оборони України, Збройних Сил України, відповідальні службові особи забезпечують їх оперативну передачу черговим службам Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, іншим органам військового управління Збройних Сил України, а також за компетенцією повідомляється підрозділ Міністерства оборони України з питань запобігання та виявлення корупції.

Усі усні телефонні звернення громадян, що потребують додаткового вивчення, реєструються в день їх надходження в журналах встановленого зразка, а також у системі електронного документообігу Міністерства оборони України (СЕДО-М) шляхом унесення інформації до електронних реєстраційних карток.

Згідно частини 2 Розділу ІІ Інструкції № 735 письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

У відповідності до розділу IV Інструкції № 735 прийняття, реєстрація та розгляд звернень громадян, які надійшли до Міністерства оборони України з урядової телефонної "гарячої лінії", з УКЦ, здійснює структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за організацію розгляду звернень громадян.

Згідно пункту 2 частини 5 розділу IV Інструкції № 735 з метою забезпечення оперативного розгляду звернень, що надійшли до Міністерства оборони України, визначається посадова особа на рівні заступника Міністра оборони України, відповідальна за взаємодію з УКЦ, а також посадові особи структурного підрозділу Міністерства оборони України, відповідального за організацію розгляду звернень громадян, які безпосередньо відповідають за розгляд звернень громадян, що надійшли з урядової телефонної "гарячої лінії". Відомості щодо посадових осіб, їх контактні телефони та електронні адреси подаються до УКЦ, який надає індивідуальні коди доступу до бази даних УКЦ.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Інструкції № 735 Структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за організацію розгляду звернень громадян, надсилає їх для надання відповідей по суті до структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, військових частин.

Згідно пункту 6 розділу IV Інструкції № 735 керівники органів військового управління, командири військових частин, яким надано відповідне доручення на розгляд звернення, забезпечують своєчасний та об`єктивний розгляд звернень. Якщо звернення не містить достатніх даних, необхідних для прийняття рішення, вживаються заходи для отримання додаткової інформації.

З метою отримання інформації щодо звернень позивача, представником Міністерства оборони України 20.01.2025 направлено запит на Управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації (а.с.53-54), відповідь на яке отримано 24.01.2025 (а.с.50).

Так, первинне звернення надіслане позивачем за допомогою веб-сайту Урядового контактного центру на адресу Міністерства оборони України 16.10.2024.

Зазначене звернення зареєстровано 16.10.2024 об 11:14 год та присвоєно реєстраційний номер АН-17933127 (а.с.48-49).

Згідно доручення державного секретаря Міністерства оборони України вказане звернення направлено полковнику ОСОБА_3 із строком виконання до (а.с.52).

12.12.2024 за вих. № 1314/2/56/111/ НОМЕР_4 військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь на звернення від 16.10.2024 (а.с.100).

Повторне звернення надіслано ОСОБА_1 22.11.2024 та зареєстровано того ж дня об 09:33 год, присвоєно реєстраційний номер АН-18104776 (а.с.46-47).

Згідно доручення державного секретаря Міністерства оборони України вказане звернення направлено полковнику ОСОБА_3 із строком виконання до 06.01.2025 (а.с.51).

Таким чином, бездіяльності Міністерства оборони України стосовно не розгляду звернення (скарги) на дії та бездіяльність, оборонним відомством допущено не було.

Крім того, оборонним відомством у дотримання Закону №393/96-ВР та Інструкції № 735 вказані звернення адресовані до відповідного органу військового управління до компетенції якого відноситься вирішення порушеного питання.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність Міноборони щодо не розгляду звернення позивача як від 16.10.2024, так і від 22.11.2024 є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання права ОСОБА_2 на отримання статусу УБД та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 передати документи про проходження військової служби у зоні бойових дій на розгляд комісії, суд зазначає таке.

У відповідності до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551) учасниками бойових дій визнаються, зокрема: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 837) (далі - Порядок № 413) таким визначається процедура надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до пункту 4 частини 4 Порядку № 413 підставою для надання заявникам статусу УБД для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.

У відповідності до пункту 1 частини 5 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій документи подаються командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації стосовно заявників, зазначених в пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону, або самостійно заявником з їх числа у разі неподання документів командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації.

Згідно частини 8 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7.

Відповідно до частини 11 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій заявник подає комісії (міжвідомчій комісії) заяву.

Згідно частини 19 Порядку № 413 рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій приймається:

комісіями - стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону;

міжвідомчою комісією - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 21 і 25 частини першої статті 6 Закону.

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджуються відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в підпункті 3 пункту 2 цього Порядку.

Положення про міжвідомчу комісію затверджується Мінветеранів. До складу міжвідомчої комісії включаються представники Міноборони, МВС, Мін`юсту, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ, розвідувальних органів, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро. Також можуть включатися представники інших державних органів та громадських об`єднань.

Згідно частини 20 Порядку № 413 комісії розглядають документи, у разі потреби заслуховують пояснення заявників, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають документи до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання та повторного подання на розгляд комісій протягом 10 календарних днів.

Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.

Згідно частини 24 Порядку № 413 комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:

1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;

2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку;

3) подання недостовірної інформації;

4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У разі усунення виявлених підстав для відмови в наданні статусу учасника бойових дій заявник або уповноважена особа може повторно ініціювати винесення питання про надання зазначеного статусу (за процедурою, визначеною цим Порядком) на розгляд комісії шляхом подання заяви до керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, в якому утворено комісію.

Рішення комісії або міжвідомчої комісії може бути оскаржене відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" та/або в судовому порядку.

Згідно частини 25 Порядку № 413 Повідомлення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій заявник отримує:

шляхом надсилання повідомлення на електронну (поштову) адресу, зазначену заявником у заяві, що подана в паперовій формі;

засобами Порталу Дія або засобами Реєстру (у разі подання заяви в електронній формі).

Отже до виключної компетенції комісій або ж міжвідомчих належить вирішення питання надання статусу УБД.

Так, відповідно частини І Положення Про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та вирішення спірних питань щодо зарахування окремих періодів служби до вислуги років, затверджених наказом Міністра оборони України від 10 листопада 2022 року № 369 Комісії утворюються:

у Міністерстві оборони України - з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та вирішення спірних питань щодо зарахування окремих періодів служби до вислуги років;

у Генеральному штабі Збройних Сил України (далі - Генеральний штаб), Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (далі - Адміністрація ДССТ), військових частинах НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , командуваннях видів Збройних Сил України, оперативних командуваннях " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", " ІНФОРМАЦІЯ_8 " та " ІНФОРМАЦІЯ_9 " (далі - оперативні командування) - з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісії).

Як видно із довідки від 13.12.2022 №3659, ОСОБА_2 у період з 31.03.2022 по 13.07.2022, та з 13.07.2022 по 18.10.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, така видана військовою частиною військової частини НОМЕР_2 (а.с.12, 63). Військова частина НОМЕР_2 підпорядкована оперативному командування " ІНФОРМАЦІЯ_8 " (військова частина НОМЕР_1 ).

Таким чином вирішення питання надання статусу УБД згідно вимог керівних документів належить вирішувати комісії оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_8 " (військова частина НОМЕР_1 ) згідно її дискреційних повноважень. Отже, будь-яких підстав для визнання права ОСОБА_2 на утримання статусу УБД на підставі рішення суду відсутні.

Крім того, суд зауважує, що згідно Порядку № 413, яким власне і визначається процедура надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, не передбачено визнання учасниками бойових дій осіб, які померли.

Суд також зазначає, що з метою з`ясування обставин справи ІНФОРМАЦІЯ_10 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 розпорядження надати інформацію чи звертався ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 до ІНФОРМАЦІЯ_3 із пакетом документів про направлення до комісії Міністерства оборони України для присвоєння статусу учасника бойових дій; Інформацію чи направлявся пакет документів ОСОБА_2 до комісії Міністерства оборони України для присвоєння статусу учасника бойових дій; Чи звертався ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо надання інформації про хід розгляду питання надання статусу УБД та зміст відповідей на їх звернення; Усі наявні документи, що стосуються оформлення статусу УБД ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.68).

На виконання розпорядження начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 листом №175 від 22.01.2025 повідомив, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_12 щодо оформлення документів для надання статусу учасника бойових дій.

Додатково повідомив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 був призваний по мобілізації на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 та 18.01.2022 виключений зі писків особового складу частини наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 18.10.2022 №292. 12.08.2023 громадянин ОСОБА_2 отримав "закриту черепно-мозкову травму. Крововиливи під оболонкою та в речовину головного мозку. Набряк головного мозку", згідно лікарського свідоцтва про смерть від 14.08.2023 №556, етиловий спирт в крові та в сечі, підтверджено висновком експерта та постановою про закриття кримінального провадження від 25.10.2023. Вказані документи слугували підставою для оформлення витягу з протоколу 16 РВЛК (м. Львів) від 07.09.2024 №2991, де вказано, що травма ОСОБА_2 - не пов`язана з проходженням військової служби (а.с.61-62).

Також суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодного доказу звернення її сина ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з пакетом документів для направлення на розгляд комісії МОУ питання присвоєння йому статусу учасника бойових дій і не вказано навіть приблизної дати такого звернення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перши статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

За приписами статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до частини першої статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, третя статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому суд враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_16 , с. Бринь, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77165) до Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ - 00034022, проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168), ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_17 , АДРЕСА_3 ), Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_18 , АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, - відмовити.

Відповідачам рішення надіслати через підсистему Електронний суд.

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ Мої справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.