Справа № 600/4085/24-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 р. м. Чернівці Справа №600/4085/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Стаценко Джамал Русланович до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - військову частину НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати військовослужбовцю, ОСОБА_1 , у повному обсязі додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року (довідка №2033 від 29.09.2022) в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату військовослужбовцю, ОСОБА_1 , додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року (довідка №2033 від 29.09.2022) в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів - на ділянці військової частини НОМЕР_2 , тобто позивач, будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , був прикомандирований до в/ч НОМЕР_2 , у зв`язку з чим має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у збільшеному розмірі до 100000 грн. Позивач наголошував на тому, що йому не було виплачено додаткову грошову винагороду збільшену до 100 тис. грн. за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.09.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої з сторін про інше. Зобов`язано Міністерство оборони України повідомити військову частину НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про прийняття Чернівецьким окружним адміністративним судом ухвали про відкриття провадження у справі №600/4143/24-а від 20.09.2024.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Вказував, що позивач в заходах, що визначені пунктом 2 Наказу №392-АГ участі не брав, зокрема не виконував бойових (спеціальних) завдань в червні - вересні 2022 року на лінії бойового зіткнення. Списки, передбачені додатком 2 до наказу №392-АГ, третьою особою військовою частиною НОМЕР_2 на адресу НОМЕР_5 прикордонного не направлялись. Окрім цього зазначав, що довідка про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії від 29.09.2023 №2033 до НОМЕР_5 прикордонного загону від НОМЕР_6 прикордонного загону не направлялась. У довідці Військової частини НОМЕР_2 №2033 від 29.09.2023 у графі "Підстава" зазначено наказ Адміністрації державної прикордонної служби України №303-АГ від 17.06.2022, ніби, на підставі яких Позивача у складі підрозділу було направлено до військової частини НОМЕР_2 прикордонного загону у відрядження для виконання бойових завдань. При цьому, документи, які саме і підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах: журнал бойових дій та рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу у довідці не зазначені. Тобто, у наданій довідці відсутнє посилання на документи які підтверджують як безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, так і кількість днів такої участі. Вважає, що довідка №2033 від 29.09.2022 не може слугувати належним доказом на підтвердження факту безпосередньої участі Позивача за період з 26.06.2022 по 29.09.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій. Вказував, що наказ АДПСУ №303-АГ від 17.06.2022 не стосувався направлення позивача у службове відрядження на ділянку відповідальності НОМЕР_6 прикордонного загону, а врегульовав організаційні питання удосконалення фахової майстерності особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_7 прикордонного загону Держприкордонслужби.

Не погоджуючись із відзивом на позовну заяву, позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому посилаючись на низку правових позицій Верховного Суду, наголосив, що довідка військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 №2033 є належним та достатнім доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях та заходах і такою підтверджується право позивача на виплату йому додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн. Стосовно відсутності у довідці відомості про райони, в яких перебував позивач при виконанні бойових дій (завдань) позивач вказав, що він був відряджений на ділянці військової частини НОМЕР_2 до АДРЕСА_1 . При цьому м. Чернігів та Чернігівська область у спірний період визначались районом ведення бойових дій. Наполягав на задоволенні позову.

Згідно пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, військової частини НОМЕР_2 , довідка від 29.09.2022 №2033 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168. Зі змісту наведеної довідки вбачається, що вона була видана на підставі розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.06.2022 №Ш/25-1293-Е (таємно), бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №99-Т від 20.06.2022 (таємно), за якими Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_6 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ). Наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо. Тому, на думку третьої особи, вказана довідка не може бути належним доказом участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

Третя особа звертала увагу суду на те, що підтверджуючі документи щодо прийняття безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_3 від керівництва прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_8 ) з 26.06.2022 по 29.09.2022 не надходили.

Вказувала, що відділ "Чернівці" (тип С) НОМЕР_5 прикордонного загону у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_9 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_8 ) виконував завдання з охорони та оборони державного кордону України в межах відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_3 на ділянці кордону з республікою білорусь. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, на території Чернігівської області окрім Городнянської міської територіальної громади, Сновської міської територіальної громади, Семенівської міської територіальної громади, Новгород-Сіверської міської територіальної громади та Корюківської міської територіальної громади, бойові дії з початку квітня не ведуться.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлені такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 18.03.2022 №88-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення, зараховано у розпорядження, з 18.03.2022.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2022 №12/328 штаб-сержант ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період в Державній прикордонній службі України з 14.03.2022 по це час.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 26.06.2022 №224-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника другого прикордонної застави другого відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (тип С), для дій на ділянці військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , з 26 червня 2022 року.

Підстава: розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби від 21.06.2022 №Ш/25-1293-Е, посвідчення про відрядження військової частини НОМЕР_1 №415.

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №444-ОС штаб-сержанту ОСОБА_1 припинено відрядження на час перебування у відпустці за сімейними обставинами, з 15 вересня 2022 року.

Підстава: телеграма НОМЕР_9 прикордонного загону №Т/12-1090 від 15.09.2022, вхідний №9276-22-Вх від 16.09.2022.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.09.2022 №454-ОС штаб-сержанту ОСОБА_1 продовжено відрядження після перебування у відпустці за сімейними обставинами з 20 вересня 2022 року.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 №2033, виданій штаб-сержанту ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військову частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, останній брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії: з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 оку. Підстава Наказ АДПСУ від 17.06.2022 №303-АГ.

Позивач, вважаючи, що має право на нарахування та виплату йому додаткової винагороди, за прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року (довідка №2033 від 29.09.2022) в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, звернувся до суду із цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_6 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, №740/2024 від 28.10.2024 строк дії воєнного стану продовжувався і діє по даний час.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII Про правовий режим воєнного стану (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України від 03.04.2003 №661-IV "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон №661-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №661-IV основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є:

- охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

- охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

- ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України Про розвідувальні органи України та Про оперативно-розшукову діяльність;

- участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України;

- координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України (ч.2 ст.2 Закону №661-IV).

Частиною 1 ст. 6 Закону №661-IV визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з пунктами 3, 4 ст. 19 Закону №661-IV на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Отже, відповідач (військова частина НОМЕР_1 ) входить до структури Державної прикордонної служби України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року здійснює передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 06.12.1991 №1932-XII "Про оборону України" (далі Закон №1932-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною 1 ст. 12 Закону №1932-XII визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 №754 "Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168", яка застосовувалася у період з 01.06.2022 по 07.07.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац другий пункту першого).

Відповідно до п. 1 Постанови №168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168", яка застосовувалася у період з 07.07.2022 по 29.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абзац другий пункту першого).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац третій пункту першого).

Також постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" доповнено таку постанову пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

І саме до повноважень керівництва відповідних міністерств та державних органів віднесено визначення технічних питань, що необхідні для здійсненні додаткової винагороди у збільшеному розмірі, в межах, що не перевищують 100000 грн вказаній категорії осіб (порядку обліку часу, нарахування, документального підтвердження та інших), а не зміну визначених Кабінетом Міністрів України підстав здійснення таких виплат.

З метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, 31.03.2022 прийнято Наказ №164-АГ (що діяв в період з 31.03.2022 по 01.08.2022) та 30.07.2022 прийнято Наказ №392/0/81-22-АГ (що діяв в період з 01.08.2022 по 01.12.2022), якими затверджувався порядок та підстави виплати такої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, досліджуючи питання правомірності застосування наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України, прийнятих на виконання умов постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 з метою врегулювання порядку і умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 у справі №200/193/23 визнав, що Адміністрацією Держприкордонслужби не дотримано вимог законодавства при прийнятті наказів від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, які не пройшли державну реєстрацію в Мін`юсті у встановленому порядку.

Разом з тим, при вирішенні питання про наслідки порушення зазначених вимог не враховано обставин фактичного виконання протягом 2022 року, в тому числі й у спірний період, органами Держприкордонслужби наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, зокрема, в частині визначення бойових дій та заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, а також документування безпосередньої участі військовослужбовців у таких діях і заходах.

У спірний період (2022 рік) виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану, адже наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №36 "Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за №196/39252) набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовувався з 01 лютого 2023 року, тобто не підлягав ретроспективному застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100000 гривень відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 до правовідносин, що вже відбулися.

За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

Таким чином, Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 у справі №200/193/23 дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, підлягають саме накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

З аналогічних підстав суд вважає, що в даному конкретному випадку, до спірних правовідносин підлягають застосуванню і норми Наказу Адміністрації державної прикордонної служби України №164-АГ від 31.03.2022, і норми Наказу Адміністрації державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ.

Так, на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в України" та вимог Постанови №168, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту, 31.03.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято Наказ №164-АГ (далі Наказ №164-АГ, що діяв на момент зарахування позивача до списків особового складу військової частини та до 01 серпня 2022 року).

Відповідно до п.1 Наказу №164-АГ на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) виплачувати додаткову винагороду (пропорційно із розрахунку на місяць) у розмірі 30 000 гривень (з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір цієї винагороди збільшується до 100 000 гривень включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Виплати здійснювати в поточному місяці за попередній місяць.

Пунктом 2 Наказу №164-АГ передбачено, що під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

1) бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

2) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

3) бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

4) завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

5) бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

6) бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

7) виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

8) здійснення заходів з виводу сил та засобів з-під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

9) виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій;

10) виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Згідно з пунктом 3 Наказу №164-АГ документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів, здійснювати на підставі одного з таких документів:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (додаток 1).

Пунктом 4 Наказу №164-АГ передбачено, що начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).

Відповідно до п. 12 Наказу №164-АГ цей наказ застосовується з 24.02.2022.

Також на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в України" та пункту 2-1 Постанови №168, з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, 30.07.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято Наказ №392/0/81-22-АГ (далі Наказ №392/0/81-22-АГ, що діяв з 01 серпня 2022 року та до 01 грудня 2022 року).

Відповідно до п.1 Наказу №392/0/81-22-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Наказу №392/0/81-22-АГ передбачено, що до заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Згідно з пунктом 4 Наказу №392/0/81-22-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу №392/0/81-22-АГ передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Пунктом 12 Наказу №392/0/81-22-АГ визначено, що виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4 6 цього наказу.

Відповідно до пункту 16 Наказу №392/0/81-22-АГ цей наказ набирає чинності та застосовується з 01 серпня 2022 року.

З послідовного аналізу наведених норм вбачається, що хоч і дії, які кваліфікуються як безпосередня участь в бойових діях або заходах впродовж періоду з червня 2022 року по вересень 2022 року змінювалися, однак перелік документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у воєнних (бойових) діях залишався незмінним.

Аналогічна правова позиція, щодо обов`язковості вищезазначених документів для підтвердження безпосередньої участі особи у бойових діях викладена у постанові Верховного Суду від 21.12.2023 у справі №200/193/23 (адміністративне провадження №К/990/24077/23).

Як встановлено з обставин справи, військовою частиною НОМЕР_2 була видана довідка від 29.09.2022 №2033, відповідно до якої ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року. Підставою видачі зазначеної довідки вказано наказ АДПСУ від 17 червня 2022 року №303-АГ.

Водночас, надаючи оцінку зазначеній довідці, на яку позивач і посилається як на підставу про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях, суд приходить до висновку, що довідка від 29 вересня 2022 року №2033 не належить до жодного з документів, передбачених пунктом 3 Наказом №164-АГ та пунктами 4, 5 Наказу №392/0/81-22-АГ (зокрема, через те, що документ, на який зроблено посилання як на підставу видачі такої довідки - наказ АДПСУ від 17 червня 2022 року №303-АГ, не є тим документом, в залежності від якого здійснюється відповідна виплата додаткової винагороди).

Суд наголошує, що абз. 3 п.5 Наказу №392/0/81-22-АГ чітко визначено, що у довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 Наказу №392/0/81-22-АГ. При цьому, пунктом 3 Наказу №164-АГ визначено документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях здійснюється на підставі одного з документів, визначеного в даному пункті Наказу №164-АГ.

Тобто, підставою видачі таких довідок може бути лише: бойовий наказ (бойове розпорядження) начальника (командира) військової частини; запис журналу бойових дій; рапорт (донесення) начальник (командира) підрозділу в розумінні Наказу №164-АГ; бойовий наказ (бойове розпорядження) командира військової частини; запис журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу); рапорт (донесення) начальник (командира) підрозділу в розумінні Наказу №392/0/81-22-АГ.

Натомість наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.06.2022 №303-АГ не є таким документом згідно Наказу №164-АГ та Наказу №392/0/81-22-АГ.

До того ж, дослідивши зміст зазначеного наказу (доданий до відзиву), суд звертає увагу на те, що такий був виданий Головою Державної прикордонної служби України з метою набуття підрозділами Державної прикордонної служби України спроможностей, що необхідні для успішного виконання поставлених завдань, та удосконалення фахової майстерності їх особового складу. Так, пунктом 1 наказу №303-АГ зобов`язано провести заходи з підготовки зведених відділів прикордонної служби (тип С) ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України у період з 20 по 24 червня 2022 року на базах ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , Кінологічного навчального центру, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №303-АГ від 17.06.2022 не стосувався направлення позивача у службове відрядження на ділянку відповідальності НОМЕР_6 прикордонного загону, а врегульовував організаційні питання удосконалення фахової майстерності особового складу прикордонних загонів, які входять до структури органів Державної прикордонної служби України.

Окрім того, у названій довідці військової частини НОМЕР_10 від 29 вересня 2022 року №2033 зазначено лише період участі позивача у бойових діях та заходах, однак така не містить інформації стосовно районів ведення таких воєнних (бойових) дій.

При цьому суд відхиляє посилання позивача у відповіді на відзив на те, що м. Чернігів та Чернігівська область визначався районом ведення воєнних (бойових) дій з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року, додавши до матеріалів відповіді на відзив копії наказів Головнокомандувача ЗСУ від 01.07.2022 №184, від 01.08.2022 №212, від 01.09.2022 №237 та від 01.10.2022 року №262, якими визначено, зокрема, Чернігівську область районом ведення воєнних (бойових) дій.

Вказані доводи позивача, за умови не зазначення у довідці від 29.09.2022 №2033 відомостей про те, в яких саме районах ведення воєнних (бойових) дій перебував позивач з 26.06.2022 року по 29.09.2022, самі по собі не свідчать про наявність у позивача безумовного права на виплату додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови №168.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідачем подано Витяг з журналу службово-бойових дій №103-ДСК Зведеного загону Відділу Прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (тип С) 31 Прикз, в Розділі І якого (" ІНФОРМАЦІЯ_10 в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій") зазначені мета застосування зведеного загону впс " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (тип С) НОМЕР_5 прикордонного загону та ділянка застосування названого підрозділу.

Так, дослідженням змісту названого вище Витягу встановлено, що у розділі І Журналу службово-бойових дій №103-ДСК зведеного загону відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (тип С) НОМЕР_5 прикордонного загону внесено розпорядження починаючи з 19.06.2022, на підставі яких військовослужбовці у складі зведеного загону впс " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (тип С) НОМЕР_5 прикордонного загону виконують завдання.

Однак записи про перебування саме позивача у складі зазначеного вище підрозділу названий Витяг з журналу службово-бойових дій №103-ДСК не містить.

Суд зауважує, що довідка від 29.09.2022 №2033 містить інформацію про період перебування позивача у бойових діях та заходах з 26.06.2022 по 29.09.2022. Однак документальне підтвердження безпосередньої участі саме позивача протягом спірного періоду у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо у районах у період здійснення цих заходів із зазначенням конкретних дат, позивачем на підтвердження доводів позову не надано.

Докази того, що військовій частині НОМЕР_2 та військовій частині НОМЕР_1 були надані (направлені) відомості про безпосередню участь позивача у бойових діях та завданнях, перелік яких визначений пунктом 2 Наказу №164-АГ та пунктом 2 Наказу №392/0/81-22-АГ, матеріали справи також не містять.

Поряд з цим суд звертає увагу на те, що наказами Адміністрації Державної прикордонної служби України №164-АГ та №392/0/81-22-АГ визначені форми довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях та заходах (Додаток 1 до наказу №164-АГ та Додаток 1 до наказу №392/0/81-22-АГ), в яких передбачається обов`язкове зазначення конкретних періодів участі військовослужбовця у бойових діях та заходах та підстав видачі такої довідки (наказ начальника (командира), бойовий наказ (бойове розпорядження) командира (начальника) військової частини, запис журналу бойових дій (службово-бойових дій), вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу.

Проте суд вважає, що у даному випадку довідка №2033 від 29.09.2024 не відповідає формі, визначеній Додатком 1 до наказу №164-АГ та Додатком 1 до наказу №392/0/81-22-АГ, оскільки не містить інформації про визначений пунктом 3 Наказом №164-АГ та пунктами 4, 5 Наказу №392/0/81-22-АГ перелік документів, які підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях та заходах.

Поряд з цим матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_11 листами №22/2858-22-Вих від 02.09.2022 та №22/3720-22-Вих від 03.10.2022 направлялись на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 відомості та рапорти при виплату військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди лише у розмірі до 30000,00 грн за серпень та вересень 2022 року.

Разом з цим відомості про внесення позивача до переліку військовослужбовців, які мали право на виплату названої додаткової винагороди, у тому числі й у збільшеному розмірі (100000,00 грн), у документах, які були додані до листів №22/2858-22-Вих від 02 вересня 2022 року та №22/3720-22-Вих від 03 жовтня 2022 року, також відсутні.

Стосовно посилань позивача на правові позиції Верховного Суду, то такі суд відхиляє, адже обставини справ, які розглядав суд касаційної інстанції, відмінні від обставин даної справи. Зокрема, у цій справі жодним з учасників процесу не було подано до суду доказів безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 26.06.2022 по 29.09.2022, якими, як зазначалось вище, є бойовий наказ (бойове розпорядження) начальника (командира) військової частини; запис журналу бойових дій; рапорт (донесення) начальник (командира) підрозділу (Наказ №164-АГ); бойовий наказ (бойове розпорядження) командира військової частини; запис журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу); рапорт (донесення) начальник (командира) підрозділу (Наказ №392/0/81-22-АГ).

Натомість сама по собі довідка військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 №2033, враховуючи положення Постанови №168, Наказу №164-АГ та Наказу №392/0/81-22-АГ, не є належним доказом, що підтверджує наявність у позивача права на виплату додаткової винагороди в розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови №168.

Інші доводи позивача не спростовують факту відсутності інформації про його безпосередню участь протягом спірного періоду у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду документів, передбачених пунктом 3 Наказу №164-АГ та пунктами 4, 5 Наказу №392/0/81-22-АГ щодо безпосередньої його участі у бойових діях та заходах у спірний період з 26.06.2022 по 29.09.2022 ним до суду не подано.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що відповідачем було порушено право позивача в частині виплати додаткової грошової винагороди в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а позивачем протилежного не доведено, що свідчить про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату такої винагороди на користь позивача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно з частиною 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів відсутність оскаржуваної позивачем бездіяльності, в той же час позивачем не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що позивач у даній категорії справ звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, військова частину НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 );

відповідач військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ).

Суддя В.О. Григораш