Справа № 953/784/25
Суддя: Кіндер В. А.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/784/25
н/п 2-аз/953/5/25
"16" травня 2025 р. м. Харків
Суддя Київського районного суд м. Харкова Кіндер В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
В січні 2025 року позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови ЕНА №3880275, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.
14 травня 2025 року позивачем в цій адміністративній справі подана заява про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони державному (або приватному) виконавцю вчиняти дії щодо примусового виконання постанови ЕНА №3880275 та зобов`язати зняти арешт із банківських рахунків до ухвалення остаточного рішення у справі.
В обґрунтування поданої заяви стверджує, що у виконавчому провадженні №77251369, відкритого з примусового виконання спірної постанови ЕНА №3880275, державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесена постанова про арешт коштів. В результаті чого накладено арешт на банківські рахунки позивача, на які надходять соціальні виплати, що є єдиним джерелом існування позивача, який є особою зі встановленою другою групою інвалідності.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.
Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З аналізу положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що забезпеченням адміністративного позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи, визначених заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Положеннями частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно з частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
До заяви про забезпечення позову позивачем не додано жодних доказів, які б свідчили про те, що виконавче провадження №77251369 на даний час існує та державним виконавцем вчиняються виконавчі дії у межах вказаного провадження. Позивач долучив до матеріалів заяви лише копію посвідчення серії НОМЕР_1 про призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як особі з інвалідністю другої групи.
На думку суду, відсутність доказів на підтвердження існування виконавчого провадження №74024173, перешкоджає можливості встановити обставини, зазначені у такій заяві та пересвідчитись в існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі.
Станом на час розгляду та вирішення заяви позивача про забезпечення позову до суду не надано очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень щодо винесення оскаржуваної постанови.
Водночас суд зауважує, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом (ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, у зв`язку з чим слід відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Копію ухвали направити особі, яка подала заяву.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Кіндер В.А.