Справа № 990/202/25
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 травня 2025 року

м. Київ

справа №990/202/25

адміністративне провадження №П/990/202/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши матеріали позовної заяви Громадської організації «Центр громадської взаємодії» в особі Голови правління ОСОБА_1 до Президента України - Голови Ради національної безпеки і оборони України Зеленського В.О. про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

12 травня 2025 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява Громадської організації «Центр громадської взаємодії» в особі Голови правління ОСОБА_1 до Президента України - Голови Ради національної безпеки і оборони України Зеленського В.О., у якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність Голови Ради національної безпеки і оборони України - Президента України Зеленського В.О. та зобов`язати розглянути його скаргу засновника Громадської організації «Центр громадської взаємодії» ОСОБА_1 від 31 грудня 2024 року та надати відповідь на електронну пошту.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, Суд дійшов висновку, що зазначеним вимогам позовна заява не відповідає.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, окрім іншого, зазначаються:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, приписами пункту 8, 9 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Як слідує зі змісту позовної заяви, визначаючи позивача у справі, автор позову зазначив: Громадська організація «Центр громадської взаємодії» в особі Голови правління ОСОБА_1. З урахуванням того, що спір виник у зв`язку з неотриманням відповіді на скаргу від 31 грудня 2024 року, та одночасно позивач надає відомості про державну реєстрацію громадської організації лише 02 травня 2025 року, є незрозумілим на захист чиїх прав подано позов: чи на захист ОСОБА_1 , як фізичної особи, чи Громадської організації «Центр громадської взаємодії», як юридичної особи.

Водночас, конкретизація позивача є важливим питанням, яке підлягає з`ясуванню у цій справі, оскільки саме від визначення правосуб`єктності (здатність виступати учасником правовідносин - в статусі або як фізичної особи, або як юридичної особи) залежить і вирішення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, адже процесуальні наслідки вирішення цього питання для фізичної і юридичної особи є різними. Тому, Суд на цьому етапі позбавлений можливості вирішити клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

В порушення пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України не зазначено позивачем в позовній заяві і відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача.

Відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктами 4 - 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За правилами пунктів 9 - 10 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, сукупний зміст цих норм беззаперечно свідчить, що саме позивач визначає предмет оскарження до Суду та зазначає які саме права його порушені діями, рішеннями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Положенням цієї процесуальної норми кореспондують правила частини першої статті 172 КАС України про те, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За правилами частини п`ятої статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Повертаючись до змісту позовної заяви у зіставленні з його обґрунтуванням, зважаючи на коло питань, які відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України треба з`ясувати після одержання позовної заяви, виникає необхідність уточнення, кого автор позову вважає відповідачем (відповідачами) за цим позовом.

Визначаючи відповідача у справі, позивач зазначив: Президент України - Голова Ради національної безпеки і оборони України Зеленський В. При цьому, в позовній заяві вказує , який належить Апарату Ради національної безпеки і оборони України. Крім того, позивач надав докази надіслання копії позовної заяви на адресу Апарату Ради національної безпеки і оборони України, про що свідчить квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, в якій зазначено - кому доставлено: юридична особа, , назва: Апарат Ради національної безпеки і оборони України. Тобто, копія позовної заяви з додатками скерована на адресу Апарату Ради національної безпеки і оборони України.

Безумовно, Президент України є Головою Ради національної безпеки і оборони України, але завдяки тому, що він насамперед є главою держави і виступає від її імені, є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина. А тому Президент України є самостійним органом із чітко визначеними Конституцією та законами України компетенцією і повноваженнями.

Згідно з приписами частини четвертої статті 22 КАС України, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Наведені норми свідчать, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи з чітко визначеним суб`єктним складом, наведеним у статті 22 КАС України.

А такий суб`єкт як Апарат Ради національної безпеки і оборони України відсутній у визначеному статтею 22 Кодексу переліку.

Отже, зі змісту позовної заяви неможливо встановити суб`єктний склад спору, з конкретизацією як позивача, так і відповідача (відповідачів), розгляд справ за позовами до яких підсудний Верховному Суду як суду першої інстанції.

Також, відповідно до частини першої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

У разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу (частина 2 статті 161 КАС України).

Як слідує з матеріалів позовної заяви, та як вже зазначалось вище, позивач надав докази надіслання копії позовної заяви з додатками на адресу Апарату Ради національної безпеки і оборони України, про що свідчить квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, в якій зазначено - кому доставлено: юридична особа, , назва: Апарат Ради національної безпеки і оборони України. Докази надіслання копії позовної заяви на адресу Президента України відсутні.

До основних засад (принципів) адміністративного судочинства, згідно з пунктами 4, 5, 9 частини третьої статті 2 КАС України, належать, зокрема: змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

За правилами частин першої, четвертої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У відповідності до приписів частин першої, четвертої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами першою, другою та четвертою статті 79 КАС України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

За змістом же частини першої статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

У той же час пунктами 5, 8 частини п`ятої статті 160 КАС України установлено, що у позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Окрім того, у відповідності з вимогами частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У даному ж випадку, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про витребування доказів з метою підтвердження доводів про спричинення масових смертей населенню України внаслідок незаконного використання радіоелектронних пристроїв (системи оперативно-розшукових заходів або інших) та системної корупції в судах та правоохоронних органах.

Проте, всупереч згаданих вимог процесуального закону, позивачем письмово не повідомлено про об`єктивну неможливість самостійного подання документів, про витребування яких просить останній, а також не надано доказів, які б підтверджували здійснення усіх залежних від нього дій, спрямованих на отримання відповідних документів для подальшого подання їх безпосередньо до суду.

Також, відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, окрім іншого, зазначаються:

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте всупереч імперативним вимогам зазначеного вище пункту, у позовній заяві не підтверджено про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Громадської організації «Центр громадської взаємодії» в особі Голови правління ОСОБА_1 до Президента України - Голови Ради національної безпеки і оборони України Зеленського В.О. про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення цих недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

Л.І. Бившева

І.А. Гончарова

І.Я.Олендер

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду