Справа № 120/4711/25
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4711/25

Головуючий у 1-й інстанції: Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

13 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Решкатюк Л.O.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Вишнівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, третя особа - Міністерство освіти і науки України про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із завою про забезпечення позову в якій просив:

- зупинити дію рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 25 березня 2025 року «Про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічний плагіат) в захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації ОСОБА_1 «Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект», оформленого протоколом засідання від 25.03.2025 № 5(77);

- заборонити Національному агентству із забезпечення якості вищої освіти надсилати до Міністерства освіти і науки України копію рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 25 березня 2025 року «Про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічний плагіат) в захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації ОСОБА_1 «Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект», оформленого протоколом засідання від 25.03.2025 № 5(77), з результатами проведеного аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення, а також візуального порівняння, фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання, уточненими згідно з рішенням Комітету від 10 березня 2025 року № 9 (145), до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі;

- заборонити Міністерству освіти і науки України вчиняти будь-які дії по розгляду справи щодо наявності фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації в кандидатській дисертації ОСОБА_1 «Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно управлінський аспект», захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Вінницький окружний адміністративний суд хвалою від 09.04.2025 в задоволенні заяви відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що в заяві про забезпечення позову не наведено обставин, які є підставою для забезпечення позову, а саме обставин, які б свідчили про існування вже небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтовано причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів заявника після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрито у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав заявника у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності рішення/дій відповідача.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та заяву задовольнити.

Аргументами скарги зазначає, що рішення Національного агентства стосуватиметься третіх осіб, зокрема наукового керівника (доктор наук) та двох офіційних опонентів (доктор наук і кандидат наук), якими надано свої відгуки на дисертаційне дослідження, та обмеження їх прав, оскільки вони відповідно до ст. 6 Закону України «Про вищу освіту» позбавляються права участі в атестації здобувачів ступеня доктора філософії строком на два роки, а заклад вищої освіти чи наукова установа позбавляється права утворювати разову спеціалізовану вчену раду за відповідною спеціальністю строком на один рік.

Доказами, які підтверджують обставини того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав є вищезгадані дії відповідача, який за допомогою програмного забезпечення, про сертифікацію якого невідомо, наперед визначив рішення, тим самим нівелюючи право бути заслуханим щодо додаткових пояснень та обґрунтувань, визначене законом.

Також зазначає, що наступним кроком є подання рішення Національного агентства до МОН, яким вирішується питання скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня кандидата наук, відновити порушене право можна буде лише шляхом підготовки нового позову. Тобто, захист права може виявитися неефективним.

Вважає, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування, адже питання стосується і прав позивача, і прав згаданих третіх осіб.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що Рішення Національного агентства щодо наявності чи відсутності академічного плагіату в дисертаційному дослідженні, яке приймається за результатами розгляду подання Комітету з питань етики ніяким чином не позбавляє позивача присвоєного наукового ступеня, адже у даному випадку рішення про позбавлення наукового ступеня приймає Міністерство освіти і науки України.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування суддею суду першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала судді суду першої інстанції - скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, частиною першою статті 154 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересован

Отже, з викладених норм слідує, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності обставин визначених ч.2 ст.150 КАС України, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Зокрема, розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза істотного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

З системного аналізу наведених вище процесуальних норм слідує, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною 2 статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якої можливо запобігти.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом першої інстанції встановлено, що обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення шляхом зупинення дії рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 25 березня 2025 року «Про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічний плагіат) в захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації Заболотного Андрія Володимировича «Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект», оформленого протоколом засідання від 25.03.2025 № 5, заявник посилається на наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Оцінивши мотиви заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав за необхідне зазначити, що такі мають бути досліджені під час розгляду справи по суті. Забезпечуючи такий позов до вирішення справи по суті, і якому ще не надано офіційну правову оцінку в межах оскарження та без застосування принципів адміністративного судочинства, зокрема, таких як гласності і відкритості, змагальності тощо, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також звертає увагу на те, що фактичні обставини справи, зокрема, встановлення правомірності чи неправомірності (протиправності) дій/бездіяльності/рішення суб`єкта владних повноважень, підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.

Зазначає, що під час вирішення питання про необхідність вжиття заходів забезпечення позову суд повинен досліджувати достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір чи звернувся до суду; чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе заявник їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем було наголошено, що після прийняття оскаржуваного рішення наступною дією відповідача є: «Звернутись до Міністерства освіти і науки України про позбавлення ОСОБА_1 наукового ступеня кандидата наук з державного управління». Про це прямо вказано в п. 2 оскаржуваного рішення, наданого до суду у додатках до заяви про забезпечення позову.

Згідно з пунктом 33 Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого на засіданні Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, протокол від 24 жовтня 2023 року № 16 (45) (зі змінами) (далі Порядок), копія рішення Національного агентства про виявлення в дисертації, за якою було присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, надсилається до Міністерства освіти і науки України разом із супровідним листом і зверненням про позбавлення відповідного наукового ступеня.

Тобто, подальша реалізація оскаржуваного в межах даної адміністративної справи рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти у спосіб направлення такого рішення до Міністерства освіти і науки України фактично створить умови, за яких розгляд даної справи втратить актуальність, адже прийняте за його наслідками рішення не відповідатиме завчанням адміністративного судочинства, наведеним в ч. 1 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що наслідком забезпечення позову в частині зупинення дії рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 25 березня 2025 року «Про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічний плагіат) в захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації ОСОБА_1 «Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект», оформленого протоколом засідання від 25.03.2025 № 5, стане тимчасове унеможливлення настання несприятливих для позивача наслідків у вигляді розгляду Міністерством освіти і науки України зазначеного рішення, а також забезпечення ефективного захисту або поновлення прав та інтересів позивача у разі задоволення позовних вимог та виключатиме необхідність подальшого ініціювання нових судових процедур щодо захисту порушених прав.

Також, колегія суддів вважає, що зазначені заходи забезпечення позову на даній стадії є достатніми та адекватними для подальшого розгляду справи судом першої інстанції. Забезпечення позову в іншій частині до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі є недоцільним.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 826/16509/18, а саме, щодо "очевидності" ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, та попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому, застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, відповідно до якої заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 25 березня 2025 року «Про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічний плагіат) в захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації Заболотного Андрія Володимировича «Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект», оформленого протоколом засідання від 25.03.2025 № 5(77) до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 травня 2025 року

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.