Справа № 380/7586/24
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 рокусправа № 380/7586/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Торопчина О.Д., представника відповідача Гій А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), від імені якого діє представник Торопчин О.Д., звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області, відповідач) з такими вимогами: - визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу від 28.02.2024 № 782 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції; - визнати протиправним і скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 28.03.2024 № 173 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); - поновити з 29.03.2024 позивача на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Головного управління Національної поліції, стягнувши з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу. У разі задоволення позову просить суд допустити рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовано такими аргументами:

- відповідач помилково кваліфікував сварку між ОСОБА_2 та позивачем, що перебував поза службою, як зверхнє ставлення до установлених норм поведінки та психологічне насильство по відношенню до співмешканки, що грубо порушує службову дисципліну. Насправді згадана особа та позивач не є нареченими, а будучи допитаною в якості свідка (в присутності її адвоката) при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 повідомила, що на фоні ревнощів посварилася з ОСОБА_1 , перебувала в емоційному стані афекту та обмовила позивача, хоча насправді він її не ображав та фізичну силу не застосовував;

- щодо оголошення о 06:00 год. 25.01.2024 у БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області тренувань за сигналом оповіщення «Навчальна тривога», то позивач не отримав цього сигналу через месенджер, оскільки ввечері 24.01.2024 забув телефон в квартирі ОСОБА_2 на зарядці, а повернутися і забрати його в період з 21:00 24.02.2024 по 21:00 25.02.2024 (що охоплює час 06:00 год. 25.02.2024 прибуття за тривогою) не мав змоги, не порушивши заборону, встановлену в тимчасовому заборонному приписі;

- станом на 25.02.2024 позивач мав поважні причини неявки за місцем служби, оскільки того дня через температуру та погіршення стану здоров`я звертався до лікаря, котрий відкрив лікарняний, позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 25.02.2024 по 30.01.2024 (температура та абсцес на коліні) та в період з 30.01.2024 по 27.02.2024 (хірургічне втручання в ділянку коліна). Медичні діагнози, перебіг лікування та операція ОСОБА_1 є в причинно-наслідковому зв`язку з отриманням ним під час бойових дій поранення ноги (колінного суглобу), інших травм «при виконанні», узгоджується з долученими до позову документами;

- позивач проходив службу в батальйоні поліції особливого призначення, накладення дисциплінарного стягнення у формі звільнення зі служби могло відбутися лише за поданням командира батальйону поліції особливого призначення, якого не було.

Відповідач проти позову заперечує, наводить такі аргументи:

- проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2024 на лінію « 102» надійшло повідомлення від ОСОБА_3 з приводу вчинення домашнього насильства відносно неї співмешканцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час опрацювання виклику уповноважені поліцейські отримали письмову заяву від ОСОБА_3 , в якій вона просить вжити заходів до ОСОБА_5 , який вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, зокрема виражався нецензурними словами, а також забрав її телефон, погрожував фізичною розправою. Відповідно до пояснень, котрі були відібрані у ході проведення службового розслідування від гр. ОСОБА_2 та сержанта поліції ОСОБА_1 вбачається, що ситуація, внаслідок якої було винесено ТЗП, відбулась між нареченими, про що зазначають опитані особи, відтак викладена інформація у висновку вказувалась виключно на підставі наданих пояснень цими особами;

- УПП у Львівській області у межах службового розслідування надано матеріали по цьому факту для встановлення обставин вчинення діяння, яке підриває авторитет поліцейського як посадової особи органу державної влади. З огляду на заяву, написану потерпілою, чітко вбачається факт вчинення психологічного насильства, яке і стало підставою для втручання правоохоронних органів. Цю обставину підтверджує також і форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. Слід звернути увагу на той факт, що працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби;

- встановлено, що о 06:01 в групу «ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА» в месенджері надіслано повідомлення від користувача «Чергова Частина БПСПОП Львів» наступного змісту: «…Увага! Увага! Збір особового складу БПСПОП «Львів» за сигналом оповіщення «НАВЧАЛЬНА ТРИВОГА»…». Надалі о 06:17 в цю групу надіслано повідомлення («…по сигналу оповіщення «Навчальна тривога» прибувають наступні працівники…») із прикріпленим списком особового складу (серед якого зазначено прізвище ОСОБА_1 ), якому необхідно прибути за вищевказаним сигналом. Згідно скріншоту з групи про осіб, які здійснили перегляд даного повідомлення (списку особового складу) встановлено, що ОСОБА_1 о 06:36 переглянув цю інформацію та був ознайомлений про необхідність прибуття у підрозділ поліції по оголошеному сигналу;

- знаючи про несправний мобільний пристрій, за допомогою якого здійснюється миттєве оповіщення працівників особового складу відповідного підрозділу ГУНП у Львівській області, ОСОБА_1 не вжив жодних заходів, щоб перебувати на зв`язку;

- сержант поліції ОСОБА_1 , з метою уникнення дисциплінарної відповідальності проявив нещирість під час надання пояснення та намагався ввести дисциплінарну комісію в оману, чим не сприяв проведенню службового розслідування;

- подія за участю сержанта поліції ОСОБА_1 могла викликати значний суспільний резонанс у суспільстві, що негативно вплинуло б на формування у населення думки про діяльність поліції та про проведені реформи, спрямовані на забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, професійного виконання поліцейськими своїх службових обов`язків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність. Дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що поведінка у побуті сержанта поліції ОСОБА_1 негативно вплинула на авторитет поліції Львівської області та заподіяла шкоду поліції України в цілому, оскільки значна частина поліцейських героїчно несе службу на передових рубежах оборони України і надає допомогу населенню, рятує життя громадян. Натомість, вчинок, який допустив сержант поліції ОСОБА_1 , нівелює героїчні вчинки поліцейських і показує негативний приклад поведінки поліцейських. Відтак, зібрані у ході проведення службового розслідування справі матеріали спростовують твердження позивача про відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На стадії судового розгляду справи позивач за його згодою був допитаний як свідок та під присягою надав такі свідчення: 24.01.2025 після служби ОСОБА_1 перебував в гостях в ОСОБА_2 , з якою його пов`язували романтичні стосунки. Коли позивач повідомив дівчину про ймовірне скерування його на схід України для виконання бойових завдань, ОСОБА_6 заперечувала проти його від`їзду, між ними виникла сварка. Щоб припинити конфлікт, ОСОБА_1 пішов надвір гуляти з собакою та закрив за собою двері, не підозрюючи, що в ОСОБА_6 немає інших ключів від квартири. Через деякий час отримав дзвінок від командира батальйону про те, що його очікують поліцейські коло квартири ОСОБА_2 . Після повернення з`ясував, що ОСОБА_6 вживала алкогольні напої і викликала поліцію, обмовивши його як насильника. Наголошує, що патрульні поліцейські виявили в квартирі другий комплект ключів, тому твердження дівчини про те, що він закрив її в квартирі, були надуманими. Прибув командир батальйону, обговорював ситуацію з присутніми, поліцейські відібрали в Діани пояснення, надалі склали на ОСОБА_1 протокол про вчинення домашнього насильства та тимчасовий заборонний припис, після чого він поїхав за місцем проживання. Позивач також повідомив, що в квартирі ОСОБА_2 поставив телефон на заряджання та забув його забрати, коли виходив з квартири; виявивши відсутність телефону за місцем проживання, не став за ним повертатися, оскільки відповідно до ТЗП йому було заборонено наближатися до житла ОСОБА_2 . Зранку відчув недомагання та поїхав до лікаря, який відкрив листок непрацездатності та призначив ОСОБА_1 лікування. Щодо навчальної тривоги, то ОСОБА_1 не знав про виклик на службу, оскільки з описаних вище причин тимчасово залишився без телефона, а 25.01.2024 в нього був день для відпочинку після зміни. Також звертає увагу суду, що був єдиним викликаним по тривозі сержантом (всі інші викликані були офіцерами), тому ставить під сумнів, що ця тривога з огляду на наведені обставини оголошувалася з метою навчання, а не для штучного створення передумов для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали свою процесуальну позицію, кожен навів аргументи, подібні до викладених у заявах по суті спору та додаткових поясненнях.

Суд вислухав промови учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи докази та встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 проходив службу в поліції з 15.08.2018, на момент виникнення спірних правовідносин в званні сержанта поліції перебував на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області. В квітні 2022 року позивач отримав вибухове поранення (вогнепальне сліпе непроникаюче поранення ділянки правого колінного суглобу та верхньої третини правої гомілки з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків)) в районі Лисичанська. На підставі Указу Президента від 21.06.2022 №431/2022 (https://www.president.gov.ua/documents/47) нагороджений медаллю «Захиснику Вітчизни», з 01.11.2022 отримав статус учасника бойових дій.

25 січня 2024 року за вх. № Рп-37 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт командира БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_7 про те, що: «…24.01.2024 на лінію « 102» надійшло повідомлення про вчинення поліцейським взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області сержантом поліції ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї співмешканки громадянки ОСОБА_2 . З метою встановлення обставин події полковником поліції ОСОБА_7 здійснено виїзд за адресою, вказаною у зверненні, де по прибутті встановлено, що громадянка ОСОБА_2 звернулась з письмовою заявою з приводу вчинення відносно неї психологічного насильства сержантом поліції ОСОБА_1 . У подальшому, відносно поліцейського ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 955796 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено ТЗПсК серії АА № 313976 від 24.01.2024 строком на 1 добу. Крім цього, відповідно до вимог наказу ГУНП у Львівській області від 15.01.2024 № 2 ДСК «Про організацію оповіщення в Головному управлінні Національної поліції у Львівській області про приведення у вищі ступені мобілізаційної готовності» полковником поліції ОСОБА_7 о 06:00 25.01.2024 було оголошено практичні тренування з особовим складом за навчальним сигналом оповіщення «НАВЧАЛЬНА ТРИВОГА» та під час перевірки встановлено, що по сигналу оповіщення не прибув 1 працівник поліції, а саме: поліцейський взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області сержант поліції ОСОБА_1 . Водночас, останній в період часу з 06:00 до 08:00 25.01.2024 в приміщення адміністративної будівлі БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області не заходив, про причини свого неприбуття нікого не повідомив, при цьому на неодноразові телефонні дзвінки на абонентський № НОМЕР_1 не відповідав...».

З 25.01.2025 по 30.01.2025 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні, а з 30.01.2024 по 27.02.2024 на стаціонарному лікуванні з хірургічним втручанням на правому колінному суглобі.

Наказом ГУНП у Львівській області №327 від 25.01.2024 призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію. Опитані у ході службового розслідування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у своїх поясненнях надають інформацію щодо конфлікту, який відбувся між ними і внаслідок якого ОСОБА_2 було викликано патрульну поліцію, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 домашнього насильства. Опитаний поліцейський ОСОБА_8 пояснив, що 24.01.2024 спільно з поліцейським ОСОБА_9 приблизно о 17:30 отримав виклик з лінії « 102» про вчинення домашнього насильства за адресою АДРЕСА_1 . Прибувши на місце виявили, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зачинена в квартирі та через вхідні двері повідомила, що її зачинив співмешканець поліцейський взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області сержант поліції ОСОБА_1 . Після цього як ОСОБА_1 повернувся до квартири та відчинив двері, у заявниці було відібрано заяву та пояснення, проведення оцінку ризиків. ОСОБА_1 надав пояснення на окремому аркуші. Також на місце події прибув командир БПСПОП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - полковник поліції ОСОБА_7 . Після цього стосовно ОСОБА_1 було складено протокол згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства. Крім цього, було складено тимчасовий заборонний припис серії АА № 313976 стосовно ОСОБА_1 , оскільки був високий ризик насильства. Під час оформлення протоколу громадянка ОСОБА_2 повідомила, що протягом останнього року ОСОБА_1 спричиняв їй тілесні ушкодження двічі, про що в неї є довідки лікарів.

08 лютого 2024 року затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни із сторони окремих працівників батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області. Наказом ГУНП у Львівській області №782 від 28.02.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП за грубе порушення службової дисципліни, зокрема скоєння вчинку, шо підриває авторитет Національної поліції України, а також невиконання вимог пунктів 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 3, 4, 5, 6, 7, 13 частини 3 статті 1, ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, підпунктів 1.3, 1.4. пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», підпункту 4 пункту 4 та пунктів 6, 8 «Порядку організації та здійснення оповіщення підрозділів поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області і збору їх працівників», затвердженого наказом ГУНП у Львівській області від 15.01.2024 № 2 дск, абзаців 2, 3 пункту 2.2 розділу 2 Посадової інструкції, на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, застосувати до поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області до сержанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області від 28.03.2024 № 173 о/с ОСОБА_1 було звільнено служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

02.02.2024 ОСОБА_1 , від імені якого діяв адвокат, оскаржив терміновий заборонний припис серії АА №313976 від 24.01.2024 року стосовно ОСОБА_1 до Львівського окружного адміністративного суду, справа №380/2585/24. 07.03.2024 суд залучив ОСОБА_2 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117529991) та запропонував їй надати пояснення щодо позову ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала суду пояснення про те, що станом на 24.01.2024 була одноосібним орендарем житла за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , який є її партнером, ані постійно, ані тимчасово там не проживав, а також не був її нареченим чи членом сім`ї. Виклик на спецлінію « 102» 24.01.2024 був обумовлений імпульсивністю заявниці, оскільки вона не знайшла ключів від помешкання та один з телефонів та помилково вважала, що їх забрав з собою ОСОБА_1 . Після прибуття поліції, з якою ОСОБА_1 зайшов до житла, ОСОБА_2 знайшла перелічені речі в житлі. Словесна сварка, точніше непорозуміння, що відбулося 24.01.2024 без психологічного чи фізичного насилля, була спровокована небажанням ОСОБА_2 , щоб ОСОБА_1 знову їхав на Схід України у складі підрозділу для виконання бойових завдань, оскільки у минулому він мав поранення та контузію. Твердження та заява щодо фізичних погроз ОСОБА_1 , демонстрації ножа, обмеження у свободі пересування не відповідають дійсності.

01.04.2024 Сихівський районний суд м.Львова розглянув справу №464/932/24 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУАП. При розгляді справи у суді ОСОБА_1 заперечив факт учинення ним домашнього насильства стосовно потерпілої, з якою не проживає, та вони не є нареченими, усе зводилось до конфлікту через її ревнощі. Суд також вказав, що покази ОСОБА_1 підтверджуються показами у суді ОСОБА_2 , попередженої про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст.384 КК України, яка користувалася послугами адвоката, та однозначно ствердила, що на фоні ревнощів посварилась з ОСОБА_1 , котрий не є її нареченим; він не ображав її та фізичну силу не застосовував (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118030935). Свої пояснення поліцейським з приводу домашнього насильства ОСОБА_2 пояснила суду під присягою своїм емоційним станом афекту та непорозумінням. Суд не встановив підстав не довіряти поясненням ОСОБА_1 та показанням ОСОБА_2 , які безумовно узгоджуються між собою, та закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 та пункту 2 частини першої статті 19 КАС України спори з приводу проходження публічної служби віднесено до юрисдикції адміністративних судів. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень і є одним із різновидів публічної служби. Отже, цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Відповідно до статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Стаття 18 Закону №580-VIII визначає основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (пункти 1, 2 частини першої).

Статтею 19 Закону № 580-VIII визначає види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга).

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут). Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень. Так до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За визначенням, наведеним в частині першій статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 затверджені Порядок проведення службових розслідувань в Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено порядок накладання дисциплінарних стягнень. Згідно з частинами другою та третьою цієї статті з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту визначає, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Стаття 15 Дисциплінарного статуту регламентує діяльність дисциплінарних комісій. Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (частина перша). Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування (частина друга). Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування (частина четверта). За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (частина п`ятнадцята).

Частиною першою статті 16 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина четверта статті 16).

Частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Згідно зі статтею сьомою цієї статті у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Оцінюючи аргументи сторін, суд керується такими мотивами:

1) щодо кваліфікації подій 24.01.2024 за участі ОСОБА_1 як домашнього насильства та вчинку, що підриває авторитет Національної поліції України.

Відповідач на підтвердження власних висновків покликається на такі докази, як пояснення поліцейського та ОСОБА_2 , терміновий заборонний припис та форма оцінки ризиків домашнього насильства. Суд враховує, що в ході службового розслідування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надали пояснення, зафіксовані в аркуші 5 висновка службового розслідування, зі змісту яких зрозуміло, що ОСОБА_2 обмовила ОСОБА_1 через ревність та злість, бажала налякати його та не думала про наслідки своїх дій; насправді ситуація мала ознаки побутової сварки. Надалі компетентний орган (місцевий суд) визнав, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки вчинення домашнього насильства. Суд при оцінці пояснень позивача з цього питання враховує, що вони узгоджуються за змістом з показами, які ОСОБА_2 та ОСОБА_1 давали під присягою при розгляді справи №464/932/24, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданими при розгляді справи 380/2585/24, а також показами ОСОБА_1 , допитаного як свідка на стадії судового розгляду цієї справи.

Суд також враховує, що відповідач не надав будь-яких доказів того, що події 24.01.2024 набули розголосу (напр., висвітлювалися в медіа тощо). Зібрані в справі докази свідчать про те, що сварка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стала відомою тільки іншим поліцейським, що виконували в цей час свої службові обов`язки. Тому твердження відповідача про те, що «подія за участю сержанта поліції ОСОБА_1 могла викликати значний суспільний резонанс у суспільстві, що негативно вплинуло б на формування у населення думки про діяльність поліції» є припущеннями, що не узгоджуються із встановленими обставинами справи.

Оцінивши зібрані в справі докази суд дійшов висновку, що відповідач помилково кваліфікував дії ОСОБА_1 24.01.2024 як зверхнє ставлення до установлених норм поведінки та психологічне насильство щодо співмешканки ОСОБА_2 , що становить грубе порушення службової дисципліни. Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад дисциплінарного проступку, що ставиться йому в вину та є підставою для прийняття оскарженого рішення.

2) щодо кваліфікації подій 25.01.2024 як ігнорування ОСОБА_1 сигналу оповіщення «НАВЧАЛЬНА ТРИВОГА» через месенджер «WhatsApp» та неповідомлення причин відсутності на роботі безпосередньому керівнику, що свідчить про ігнорування сержантом службової дисципліни.

по перше, відповідач на стадії підготовчого провадження визнав, що 25.01.2024 ОСОБА_1 мав добу для відпочинку після попереднього добового чергування, тому не повинен був в цей день нести службу;

по друге, ОСОБА_1 надав пояснення, зі змісту яких зрозуміло, що його розряджений телефон 24.01.2024 ввечері залишився в квартирі ОСОБА_2 , до якої він не міг добу наближатися через дію тимчасового заборонного припису, тому не бачив виклику на навчальну тривогу;

по третє, в наданій відповідачем розписці ОСОБА_1 від 25.04.2023 про наявні засоби електронної комунікації відсутні відомості про встановлення на телефоні месенджера «WhatsApp» (проставлено прочерк, що свідчить про відсутність месенджера), а такий вид оповіщення про навчальну тривогу (через месенджер «WhatsApp») не передбачений відомчими нормативними актами, що надані відповідачем на вимогу суду (том справи «ДСК»);

по четверте, стверджуваний виклик по навчальній тривозі всіх офіцерів батальйону та єдиного сержанта (позивача) свідчить про використання начальником батальйону цього заходу приведення підрозділу у вищий ступінь мобілізаційної готовності не за призначенням, а для мети створення передумов для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, що не узгоджується з положеннями відомчих нормативних актів, наданих відповідачем на вимогу суду (том справи «ДСК»);

по п`яте, навіть якщо не зважати на наведені вище аспекти, то слід врахувати, що 25.01.2024 ОСОБА_1 перебував на лікарняному через погіршення стану здоров`я, тому факт його неприбуття на службу в цей день повинен кваліфікуватися як такий, має поважні причини.

Отже, висновок відповідача про ігнорування сержантом ОСОБА_1 25.01.2024 службової дисципліни є помилковим, а епізод з навчальною тривогою видається умисне створеним командиром батальйону для «підсилення» майбутнього дисциплінарного провадження. Водночас командир батальйону не вчинив дій, що від нього вимагалися для дотримання процедури застосування до його підлеглого дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 878 від 28.10.2015, Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 877 від 28.10.2015, з метою організації діяльності підрозділів поліції особливого призначення головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві наказом Міністерства внутрішніх справ України № 987 від 04.12.2017 затверджено Положення про підрозділи поліції особливого призначення, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27.12.2017 за №1565/31433. Пунктом 13 розділу VI цього Положення визначено, що питання щодо порушення клопотань перед керівництвом ГУНП щодо накладення на поліцейських дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни належать до компетенції керівників (командирів) підрозділів поліції особливого призначення ГУНП в областях та м. Києві. Відповідач визнає, що командир БПСПОП «Львів» подання про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у формі звільнення з поліції (як і будь-якого іншого стягнення) не подавав. Це свідчить про порушення відповідачем порядку накладення дисциплінарного стягнення на поліцейського підрозділу поліції особливого призначення.

Оцінюючи інші процедурні аспекти прийняття оскарженого наказу суд враховує, що при обранні виду дисциплінарного стягнення відповідач повинен був врахувати особу поліцейського, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби поліцейського позивача. Сержант ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що зазнав поранення при виконанні бойового завдання, нагороджений медаллю на підставі Указу Президента. Суд також вважає, що у випадку обґрунтованого визнання сержанта ОСОБА_1 таким, що не прибув на навчальну тривогу без поважних причин, застосування до нього дисциплінарного стягнення у формі звільнення з поліції було б надмірним покаранням, що не відповідає тяжкості проступку.

Суд вважає, що відповідач не враховував всі обставини, які мали значення для прийняття такого рішення, діяв нерозсудливо та застосував непропорційно суворий захід впливу, що зумовило порушення прав позивача. З огляду на такий висновок суду наказ ГУ НП у Львівській області від 28.02.2024 № 782 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції є підлягає скасуванню. Похідний наказ відповідача від 28.03.2024 № 173 о/с щодо реалізації дисциплінарного стягнення шляхом звільнення ОСОБА_1 також підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки суд вважає протиправним звільнення позивача зі служби в поліції, то позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.

Відповідно до частин другої, третьої статті 77 Закон № 580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби. Оскільки день звільнення (28.03.2024) є останнім днем служби, позивач підлягає поновленню на службі з 29.03.2024.

Згідно з частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. На виконання статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови КМ України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» прийнятий наказ № 260 від 06.04.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання». Цим наказом затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Відповідно до пункту 9 Порядку № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. Отже, грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів.

Відповідно до наданої ГУНП у Львівській області довідки про доходи встановлено, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за день становить 579,80 грн., тому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу складає 231920 грн. (579,80*400), з відрахуванням з цієї суми установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З огляду на ці норми КАС України рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі підлягає негайному виконанню. Повне рішення виготовлене 12.05.2025.

Керуючись ст.ст.19-20,22,25-26,90,139,241-246,250-255,295,371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 28.02.2024 № 782 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП» в частині п.1 застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним і скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 28.03.2024 № 173 о/с «Про особовий склад» про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Поновити ОСОБА_1 з 29.03.2024 на службі в поліції на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 231920 (двісті тридцять одну тисячу дев`ятсот двадцять) гривень.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП та стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 17394 (сімнадцять тисяч триста дев`яносто чотири) гривень підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович