Справа № 367/616/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року справа №367/616/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: у січні 2021 року до Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині розрахунку суми пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 №345-VI, зарахувавши до пільгового стажу роботи за списком №1 періоди з: 10.10.1988 по 03.12.1988 - на Гідрошахті імені 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонвугілля"; з 11.03.1991 по 15.07.1995 - на Гідрошахті імені 50-річчя виробничого об`єднання "Краснодонвугілля"; з 30.11.1995 по 01.07.1997 - на Шахті "Самсонівська-Західна" об`єднання "Краснодонвугілля"; з 17.07.1997 по 11.12.1997 - на Гідрошахті імені 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонвугілля"; з 27.02.2003 по 01.05.2003 на Шахті "Суходольська-Східна";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , час проходження військової служби з 19.12.1988 по 28.12.1990 в пільговий стаж роботи за списком №1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, відповідач неправомірно не врахував певні періоди його трудової діяльності при визначенні пільгового стажу, що призвело до значного зменшення розміру пенсійних виплат.

Позивач вказує, що 23.10.2020 він подав заяву про призначення пенсії до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України разом з необхідними документами, що підтверджують його трудовий стаж. Він отримав офіційну довідку про прийняття документів, яка свідчила про їх належну подачу. Проте, під час першого отримання пенсії у січні 2021 року, позивач встановив, що призначена сума не відповідає законодавчо визначеному мінімальному рівню для працівників, зайнятих на підземних роботах.

Зокрема, позивач зазначає, що відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" мінімальний розмір пенсії для шахтарів має становити 80% від заробітної плати, з якої розраховується пенсія. Однак, відповідач при визначенні пенсійного стажу не зарахував періоди роботи до 1 травня 2003 року, а саме з 10.10.1988 по 03.12.1988 - на Гідрошахті імені 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонвугілля"; з 11.03.1991 по 15.07.1995 - на Гідрошахті імені 50-річчя виробничого об`єднання "Краснодонвугілля"; з 30.11.1995 по 01.07.1997 - на Шахті "Самсонівська-Західна" об`єднання "Краснодонвугілля"; з 17.07.1997 по 11.12.1997 - на Гідрошахті імені 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонвугілля"; з 27.02.2003 по 01.05.2003 на Шахті "Суходольська-Східна", а також час проходження військової служби, що призвело до необґрунтованого зменшення пенсійних виплат.

Позивач аргументує свою позицію посиланням на трудову книжку та довідки, що підтверджують його зайнятість на підземних роботах, які входять до списку №1, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Також наголошує, що проходження військової служби має бути включене до пільгового стажу, оскільки воно безпосередньо передувало та слідувало за роботою на шахті.

Крім того, позивач вказує на порушення відповідачем принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду поданих документів, що встановлено нормативно-правовими актами. Підкреслює, що згідно із законодавством органи Пенсійного фонду зобов`язані оцінювати документи, що надаються особою, відповідно до вимог законодавства, проте в цьому випадку цього зроблено не було.

Позивач вважає, що такі дії відповідача порушують його право на соціальне забезпечення, яке гарантується Конституцією України, а також міжнародними правовими актами. Він наполягає на тому, що судове втручання є необхідним для виправлення порушень, допущених відповідачем, та забезпечення належного виконання норм законодавства.

У зв`язку з цим позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати його здійснити перерахунок пенсії з урахуванням всіх періодів роботи на підземних шахтарських роботах та часу проходження військової служби. Він також зазначає, що всі необхідні підтверджувальні документи були ним надані відповідно до законодавчих вимог, а тому відмова відповідача у їх повному врахуванні є неправомірною. Позивач вважає, що вказані обставини обґрунтовано свідчать про порушення його законних прав, що має бути усунене судовим рішенням, з метою забезпечення його права на належне пенсійне забезпечення відповідно до чинних правових норм.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.02.2021 адміністративну справу №367/616/21 передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

02.03.2021 адміністративна справа №367/616/21 надійшла до Київського окружного адміністративного суду та передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 (суддя ОСОБА_2) відкрито провадження в адміністративній справі №367/616/21 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя ОСОБА_2) від 27.05.2022 повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надіслати на адресу Київського окружного адміністративного суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

17.01.2023 на адресу суду від відповідача надійшли копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 з посади, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О. - 27.06.2024, що підтверджується відповідним актом відділу канцелярії суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 прийнято адміністративну справу №367/616/21 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Запропоновано відповідачу подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів.

02.10.2024 канцелярією суду зареєстровано клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

14.05.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству України у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідач посилається на положення частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якими право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку корисних копалин, за умови, що вони працювали не менше 25 років, або, якщо вони займали провідні професії, - не менше 20 років.

Відповідач зазначає, що позивач не надав достатніх документальних підтверджень, які б доводили його безперервну зайнятість на зазначених підземних роботах протягом відповідного періоду. Зокрема, відповідно до пунктів 18 та 20 Порядку підтвердження стажу роботи для призначення пенсії, у разі відсутності належних записів у трудовій книжці позивача, обов`язковою вимогою є надання уточнюючих довідок підприємств, установ або їх правонаступників, у яких зазначаються періоди роботи, професія, характер виконуваної роботи, а також первинні документи, на підставі яких видано довідку.

У матеріалах пенсійної справи позивача відсутні належним чином оформлені довідки від правонаступників підприємств, на яких він працював, що унеможливлює зарахування зазначених періодів роботи до пільгового стажу. Крім того, відповідач наголошує, що частина підприємств, на яких працював позивач, розташовані на тимчасово окупованій території, а тому документи, видані окупаційними адміністраціями, не можуть бути визнані легітимними відповідно до норм міжнародного та національного права.

Щодо періоду проходження військової служби позивача, відповідач звертає увагу на те, що відповідно до законодавства, стаж військової служби може бути зарахований до загального трудового стажу лише за умови наявності безперервної трудової діяльності на пільгових умовах до або після проходження служби. Позивач не надав відповідних документальних підтверджень, які б свідчили про безперервність його трудової діяльності до та після військової служби, що унеможливлює включення цього періоду до його пільгового стажу.

На підставі вищезазначеного, відповідач вважає, що позивачем не доведено порушення його прав чи інтересів у сфері пенсійного забезпечення. Відповідач наголошує, що обов`язок доказування відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) покладається на позивача. Однак позивач не надав належних доказів, які б підтверджували його право на перерахунок пенсії.

Таким чином, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, визнавши їх необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.

15.05.2025 позивачем до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено про неспростування відповідачем у відзиві фактів та обставин незарахування у пільговий стаж за списком №1 періодів роботи на підземних роботах та служби в армії.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії від 23.10.2020.

Позивачем надано Ірпінському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України документи, що підтверджують його трудовий стаж, зокрема довідки та записи в трудовій книжці, згідно з якими його робота на шахтах у період з 10.10.1988 по 01.05.2003 була виконана в умовах, що належать до списку №1.

Як вбачається з записів трудової книжки НОМЕР_2 , позивач працював на підземних роботах з повним робочим днем на таких підприємствах:

з 10.10.1988 по 03.12.1988 - Гідрошахта ім. 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонвугілля", підземний електрослюсар 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

з 19.12.1988 по 28.12.1990 - Проходження військової служби;

з 11.03.1991 по 15.07.1995 - Гідрошахта ім. 50-річчя СРСР, підземний електрослюсар 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

з 30.11.1995 по 01.07.1997 - Шахта "Самсонівська-Західна", підземний електрослюсар 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

з 17.07.1997 по 11.12.1997 - Гідрошахта ім. 50-річчя СРСР, підземний електрослюсар 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

з 27.02.2003 по 06.08.2008 - Шахта "Суходольська-Східна", підземний гірник 2 розряду з повним підземним робочим днем в шахті.

Позивач отримав довідку про прийняття документів на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 23.10.2020 №3006, видану Ірпінським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України.

19.01.2021 позивач отримав першу виплату пенсії, після чого виявив, що її розмір є значно меншим, ніж передбачено Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

20.01.2021 позивач звернувся до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про надання розрахунку пенсії.

Згідно з довідкою про доходи від 20.01.2021, виданою Ірпінським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України, позивачу було нараховано пенсію у наступних розмірах: за серпень 2020 року - 1 954 грн 00 коп., за вересень 2020 року - 5 506 грн 74 коп., за жовтень 2020 року - 5 506 грн 74 коп., за листопад 2020 року - 5 506 грн 74 коп., за грудень 2020 року - 5 507 грн 88 коп., за січень 2021 року - 5 507 грн 88 коп.

Відповідно до протоколу/розпорядження щодо призначення пенсії від 25.01.2021 пільговий стаж роботи позивача за списком №1 складає 13 років

5 місяців 14 днів. Згідно з проведеним відповідачем розрахунками стажу позивача, загальний трудовий стаж позивача складає 37 років 23 дні, у тому числі пільговий стаж роботи за списком №1 - 13 років 5 місяців 14 днів.

Судом встановлено, що пенсійним органом визнається факт наявності в позивача пільгового стажу за списком №1 - 13 років 5 місяців 14 днів.

При цьому, відповідачем до пільгового стажу роботи позивача не зараховано такі періоди роботи : з 10.10.1988 по 03.12.1988 - період роботи в Гідрошахті ім. 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонвугілля" підземним електрослюсарем 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті; з 19.12.1988 по 28.12.1990 - період проходження військової служби; з 11.03.1991 по 15.07.1995 - період роботи в Гідрошахті ім. 50-річчя СРСР підземним електрослюсарем 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті; з 30.11.1995 по 01.07.1997 - період роботи в Шахті "Самсонівська-Західна" підземний електрослюсар 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті; з 17.07.1997 по 11.12.1997 - період роботи в Гідрошахті ім. 50-річчя СРСР підземним електрослюсарем 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті; з 27.02.2003 по 01.05.2003 - період роботи в Шахті "Суходольська-Східна" підземним гірником 2 розряду з повним підземним робочим днем в шахті.

З матеріалів справи вбачається, що при призначенні пенсії відповідачем до пільгового стажу за списком №1 пільговий трудовий стаж за списком №1 за періоди роботи до 01.05.2003 не враховано.

Не погодившись із відмовою відповідача в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи та служби в Радянській армії та обчисленням розміру пенсії за віком на пільгових умовах без урахування статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

На підставі статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону №1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці") така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, до працівників, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та яким встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені в списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21.01.2020 у справі №640/4469/17.

На підставі статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до абзацу 7 пункту 20 Порядку №637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці. Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Відповідно до статті 5 Закону №1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону №1058-IV).

Частиною 3 статті 24 Закону №1058 визначено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону №1058.

Частиною 1 статті 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Судом встановлено, що записи в трудовій книжці позивача проведено відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 №58.

Суд зазначає, що оскільки трудова книжка позивача містить усі необхідні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, тому підтвердження спеціального трудового стажу будь-якими іншими додатковими документами є зайвим.

Вищевказані посади, які позивач обіймав у вказаний період, були передбачені списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Щодо уточнюючих довідок, які були надані позивачем, суд звертає увагу на наступне.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 (надалі Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до Меж та Переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затверджених Указом Президента України від 07.02.2019 №32/2019, м. Суходільськ Луганської області, в якому розташовано місце роботи позивача у відповідний період, визначено тимчасово окупованою територію.

Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах.

Зокрема, у постанові від 02.10.2018 (справа №569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону №1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в такому випадку підлягають застосуванню названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень і обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Отже, суд не погоджується з доводами відповідача щодо неможливості врахувати вказані вище довідки, оскільки підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, з огляду на те, що надання довідки не залежить від волі позивача, адже підприємства розташовані на тимчасово непідконтрольній території України.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження правомірності відмови у зарахуванні вказаних періодів, а тому періоди роботи позивача з 10.10.1988 по 03.12.1988, з 11.03.1991 по 15.07.1995, з 30.11.1995 по 01.07.1997, з 17.07.1997 по 11.12.1997, з 27.02.2003 по 01.05.2003 мають бути враховані до пільгового стажу за списком №1 шахтарі підземні, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Позивач проходив строкову військову службу з 19.12.1988 по 28.12.1990, тобто на час існування СРСР та відповідного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

У вказаний період діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 04.08.1956 року №1044 (надалі - Положення №1044) та Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 (надалі - Положення №590).

Підпункт "и" та підпункт "к" частини 1 статті 109 Положення №1044, а також підпункт "и" та підпункт "к" частини 1 статті 109 Положення №590 передбачали аналогічні норми, згідно з якими зазначено, що крім роботи робочим або службовцем в загальний стаж роботи зараховується також: и) навчання в вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.) закладах к) служба у складі Збройних Сил СРСР.

Згідно з частиною 3 пункту 109 вказаних Положень при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідністю робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах та на інших роботах з важкими умовами праці періоди, вказані в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала вказаному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

У випадку з позивачем, періоду його військової служби як передувала, так і слідувала підземна робота (за списком №1).

З огляду на викладене незарахування військової служби позивача у Збройних Силах СРСР як такої, що прирівнюється до роботи шахтарем (за списком №1), є протиправним.

Таким чином, суд вважає неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зарахування ОСОБА_1 часу проходження військової служби з 19.12.1988 по 28.12.1990 в пільговий стаж роботи за списком №1.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, докази понесення ним інших судових витрат у справі відсутні, у зв`язку з чим розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243 - 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині розрахунку суми пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 №345-VI, зарахувавши до пільгового стажу роботи за списком №1 періоди роботи з: 10.10.1988 по 03.12.1988 - на Гідрошахті імені 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонвугілля"; з 11.03.1991 по 15.07.1995 - на Гідрошахті імені 50-річчя виробничого об`єднання "Краснодонвугілля"; з 30.11.1995 по 01.07.1997 - на Шахті "Самсонівська-Західна" об`єднання "Краснодонвугілля"; з 17.07.1997 по 11.12.1997 - на Гідрошахті імені 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонвугілля"; з 27.02.2003 по 01.05.2003 на Шахті "Суходольська-Східна".

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) час проходження військової служби з 19.12.1988 по 28.12.1990 в пільговий стаж роботи за списком №1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.