Справа № 140/2309/25
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/2309/25 пров. № А/857/13427/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Носкова Олександра Миколайовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 27.03.2025р. про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом представника адвоката Носкова Олександра Миколайовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром (суддя суду І інстанції: Сорока Ю.Ю., час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 27.03.2025р., м.Луцьк; дата складання повної ухвали суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою суду від 27.03.2025р. на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України задоволено клопотання відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Волинській обл. про зупинення провадження; зупинено провадження у справі № 140/2309/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Волинській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/2229/25 (а.с.42 і на звороті).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник адвокат Носков О.М., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить ухвалу суду про зупинення провадження скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до помилкового вирішення питання про зупинення провадження в справі (а.с.45-51).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що наявність іншої адміністративної справи, яка стосується правомірності окремих положень постанови Кабінету Міністрів /КМ/ України № 1 від 03.01.2025р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році» не є підставою для зупинення провадження у справі. Вказана справа не перешкоджає з`ясуванню обставин цієї справи та дослідженню відповідних доказів.

Окрім цього, зібрані у цій адміністративній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а тому посилання в оскаржуваній ухвалі щодо наявності підстав для зупинення провадження у цій справі на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України є безпідставними, адже вказаною нормою передбачено можливість зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у іншій справі лише у разі, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду однієї із справ.

Таким чином, наявність судової справи № 320/2229/25 на розгляді в Київському окружному адміністративному суді про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абз.1 п.1 постанови КМ України № 1 від 03.01.2025р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році» не тягне за собою будь-яких юридичних наслідків, так як Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не передбачено обмеження пенсії максимальним розміром пенсії, що також встановлено Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016р. та неодноразово зазначено в постановах Верховного Суду про протиправність таких дій пенсійного органу.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311, ч.2 ст.312 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 05.03.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Носков О.М., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії ГУ ПФ України у Волинській обл. щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025р. із обмеженням пенсії максимальним розміром (застосування коефіцієнтів), встановлених постановою КМ України № 1 від 03.01.2025р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану»; зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Волинській обл. здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2025р. нарахування та виплату пенсії, без застосування обмежень пенсії максимальним розміром (застосування коефіцієнтів), встановлених постановою КМ України № 1 від 03.01.2025р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням виплачених сум (а.с.1-5).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.03.2025р. відкрито провадження в адміністративній справі № 140/2309/25, а також ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.23 і на звороті).

25.03.2025р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача ГУ ПФ України у Волинській обл. про зупинення провадження у справі, яке обґрунтоване наявністю на розгляді суду справи № 320/2229/25, в якій оскаржується абз.1 п.1 постанови КМ України № 1 від 03.01.2025р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (а.с.40-41).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження в адміністративній справі, оскільки позивачу призначено пенсії за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; предметом розглядуваного спору є оскарження дій відповідача щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 коефіцієнтів, визначених п.1 постанови КМ України № 1 від 03.01.2025р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Зазначена постанова слугувала підставою для перерахунку пенсії позивача.

Отже, предмет судового розгляду у справі № 140/2309/25 пов`язаний з результатами розгляду адміністративної справи № 320/2229/25.

Беручи до уваги вищевикладені обставини та норми п.3 ч.1 ст.236 КАС України, суд дійшов до висновку про те, що повний, всебічний та об`єктивний розгляд цієї справи є неможливим до набрання законної сили рішенням суду в справі № 320/2229/25.

Між тим, з наведеними висновками суду першої інстанції погодитися не можна, з таких причин.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі визначені статтею 236 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Суд може зупинити провадження у справі на будь-якому етапі від моменту відкриття провадження у справі до ухвалення судового рішення.

Зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи.

Крім того, об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Подібний підхід застосований Верховним Судом, зокрема, в ухвалі від 25.03.2024р. у справі № 990/46/24.

Під час судового розгляду встановлено, що на розгляді Київського окружного адміністративного суду перебуває справа № 320/2229/25, в якій оскаржується абз.1 п.1 постанови КМ України № 1 від 03.01.2025р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Позовні вимоги обґрунтовано невідповідністю оскаржуваних положень актам вищої юридичної сили, у тому числі правовим нормам Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2025р. відкрито провадження у справі № 320/2229/25 та призначено підготовче засідання.

Вказане свідчить про те, що рішення в справі № 320/2229/25 не прийнято, а спір щодо законності спірного нормативно-правового акту не вирішений.

Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Аналогічні положення стосовно часових меж чинності нормативно-правового акта також містяться в абз.6 ч.6 ст.57 Закону України № 3354-IX від 24.08.2023р. «Про правотворчу діяльність» (набрав чинності 20.09.2023р. та буде введений в дію в дію через один рік з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні»), згідно з яким у разі якщо припинення дії нормативно-правового акта здійснюється на підставі рішення суду, дія нормативно-правового акта припиняється з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Враховуючи вищевказані положення, колегія суддів доходить висновку про те, що рішення, що буде ухвалено у справі № 320/2229/25, незалежно від результату її розгляду, не може змінювати правове регулювання правовідносин у справі № 140/2309/25, оскільки оскаржувані у справі № 320/2229/25 положення абз.1 п.1 постанови КМ України № 1 від 03.01.2025р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» на момент виникнення спірних правовідносин у справі за позовом представника адвоката Носкова О.М., діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ГУ ПФ України у Волинській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром, були чинними і підлягали безумовному застосуванню відповідачем.

З урахування зазначеного, а також враховуючи те, що наведена відповідачем обставина не може вважатися такою, що зумовлює неможливість розгляду цієї справи, в задоволенні клопотання ГУ ПФ України у Волинській обл. про зупинення провадження у справі № 140/2309/25 слід відмовити.

Таким чином, аналіз поданого клопотання про зупинення провадження у справі вказує на те, що відповідачем не наведено переконливих та вагомих доводів для зупинення провадження у справі, не обґрунтовано об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до часу вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Окрім цього, згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За правилами ст.6 КАС України та ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» норми Конвенції та практика Європейського суду з прав людини, є джерелами права для судів України.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (§ 124 рішення у справі «Kudla v. Poland», § 30 рішення у справі «Vernillo v. France», § 43 рішення у справі «Frydlender v. France» , § 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland», § 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» та ін.).

Не вдаючись до детального аналізу практики ЄСПЛ із питання, що розглядається, слід нагадати про відображений у § 45 Рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) висновок Суду, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків (див. Caillot v. France, № 36932/97, § 27, 4 червня 1999 року).

Отже, тривале зволікання судом з розглядом спору ставить під загрозу дотримання судом вимог п.1 ст.6 Конвенції.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Питання відшкодування апелянту понесених судових витрат за подання апеляційної скарги підлягає вирішенню згідно ст.139 КАС України судом першої інстанції за результатами кінцевого вирішення розглядуваного спору по суті.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню як винесена із порушенням судом норм процесуального права, що призвело до неправильного зупинення провадження в справі, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, ч.2 ст.312, п.4 ч.1 ст.320, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Носкова Олександра Миколайовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 27.03.2025р. про зупинення провадження в адміністративній справі № 140/2309/25 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 16.05.2025р.