Справа № 727/4715/25
Суддя: Дубець О. С.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4715/25
Провадження № 2-а/727/120/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Дубець О.С.

за участю:

секретаря судового засідання Вовкун Н.Ю.

учасників справи:

позивача не з`явився

представника відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівців за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Вікнянська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівців із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Вікнянська сільська рада, про визнання протиправною та скасування постанови в якому просить:

-скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1469 від 10 квітня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити з повідомленням сторін.

Цією ж ухвалою відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, третій особі для подання пояснення третьої особи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Третя особа надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує такими доводами.

10 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова № 1469, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 грн. Стягнення було накладено за те, що, на думку відповідача, в діях позивача встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Так, позивач зазначає, що підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що він, будучи військовозобов`язаним, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 6/200 від 25 лютого 2025 року не з`явився 12 лютого 2025 року о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за розпорядженням № 516/2 від 06 лютого 2025 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 6/200 від 25 лютого 2025 року вказано, що згідно з повідомленням про результати оповіщення, ОСОБА_1 не був оповіщений в зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації.

Позивач також посилається на те, що відповідно до інформування Вікнянської ТГ за вих. № 84 від 10 лютого 2025 року, оповіщеним про прибуття 12 лютого 2025 року на 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 був громадянин ОСОБА_3 , 1968 року народження, а не він. Матеріали адміністративної справи не містять інформації про те, що він був належним чином оповіщений про виклик до шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням наведеного вважає, що оскаржувана постанова прийнята із грубим порушенням норм законодавства є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, спрямував до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином, про причини неявки не повідомив.

Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника громади. Також представник третьої особи вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 територіальна громада підтримує.

Неявка учасників судового провадження, повідомлених належним чином про дату, час і місце судового засідання, відповідно до частини 1 статті 205 КАС України, не є перешкодою для розгляду справи по суті.

У відповідності до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 25 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова № 1469, якою на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Стягнення накладене за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності в постанові зазначено те, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 6/200 від 25 лютого 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, не з`явився 12 лютого 2025 року о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за розпорядженням №516/2 від 06 лютого 2025 року, направленого на адресу голови Вікнянської ТГ.

Відповідно до інформування Вікнянської ТГ за вих. №84 від 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 був оповіщений про його прибуття 12 лютого 2025 року на 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу сьомого частини 3 статті 1, абзацу другого частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХП та вимоги Додатку 2 до порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 6/200 від 25 лютого 2025 року, складеному старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_4 , яким встановлено склад адміністративного правопорушення, за яке на позивача накладене адміністративне стягнення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, в графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» позивачем зроблене зауваження про те, що він: «В період перебував на стаціонарному лікуванні». До протоколу також була додана, в тому числі, копія виписки.

Судом також встановлено, що відповідно до розпорядження № 516/2 від 06 лютого 2025 року виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 на ім`я голови Вікнянської ТГ, останнього зобов`язано здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку у Вікнянській територіальній громаді про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечити їх прибуття 12 лютого 2025 року о 9:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до повідомлення № 84 від 10 лютого 2025 року, направленого на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , сільський голова Вікнянської ТГ в складі комісії в кількості 5 осіб, повідомив про те, що на виконання розпорядження № 516/2 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06 лютого 2025 року було здійснено оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 12 лютого 2025 року о 9:00 год. тільки ОСОБА_3 , 1968 року народження.

Щодо решти військовозобов`язаних, яких необхідно було оповістити про з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 12 лютого 2025 року о 9:00 год., зокрема і ОСОБА_1 , повідомлення не містить жодної інформації, в тому числі і про причини не оповіщення.

Відповідно до клопотання про закриття адміністративної справи в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, позивач повідомив відповідача про те, що він 04 лютого 2025 року був прооперований та знаходився на стаціонарному лікуванні в ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» про що надав копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1894.

Згідно з випискою № 1894 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 в період з 04 лютого 2025 року по 06 лютого 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні в ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги».

Відповідно до витягу з мобільного застосунку «Резерв+», сформованому 16 квітня 2025 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Заставна), придатний до військової служби, постанова ВЛК від 03.09.2024, дані уточнено вчасно.

З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є встановлення законності та обґрунтованості постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями частини 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 7 КУпАП закріплений принцип забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення. Частинами 1-4 вказаної статті встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом; додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як встановлено судом спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З диспозиції частини 3 статті 210-1 КУпАП вбачається, що остання передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

На виконання статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначив, що відповідно до інформування Вікнянської ТГ за вих. № 84 від 10 лютого 2025 року оповіщеним про прибуття 12 лютого 2025 року на 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 був громадянин ОСОБА_3 , 1968 року народження, а не позивач. Матеріали адміністративної справи не містять інформації про те, що він був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також посилався на те, що в період оповіщення перебував на стаціонарному лікуванні, про що долучив до протоколу копію виписки.

Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у спірному випадку, полягає у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення військово-облікових даних. Суд зазначає, що це правопорушення є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

Отже, спірним питанням у даному випадку є, зокрема, питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 Закону України «Про оборону» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Частина 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до абзацу третього частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, зокрема, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначення особливостей ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 (далі Порядок № 1487).

Згідно з пунктом 47 Порядку № 1487 у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю);

письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Додатку 2 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти, зокрема, повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

З аналізу наведеного можна дійти висновку, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, необхідна сукупність обставин: 1) отримання підприємством, установою організацією розпоряджень від районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки 2) видання відповідного наказу (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або доведення його до відома таких осіб під особистий підпис та 3) вручення призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що позивач не був оповіщений про його виклик на 12 лютого 2025 року о 9:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно з розпорядженням № 516/2 від 06 лютого 2025 року, виданим начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 , яке для виконання було направлено на ім`я голови Вікнянської ТГ, оскільки відповідно до повідомлення № 84 від 10 лютого 2025 року, направленого на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , сільський голова Вікнянської ТГ в складі комісії в кількості 5 осіб, повідомив про те, що на виконання вказаного розпорядження було здійснено оповіщення про виклик тільки ОСОБА_3 1968 року народження. Про причини не оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказане повідомлення інформації не містить.

Також судом встановлено, що позивач в період з 04 лютого 2025 року по 06 лютого 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні в ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги». Копію виписки про це він надав під час складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Але ця обставина не була взята до уваги уповноваженою особою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Встановити, коли саме сільський голова Вікнянської ТГ в складі комісії здійснив оповіщення військовозобов`язаних осіб, встановити неможливо, так як повідомлення № 84 від 10 лютого 2025 року не містить інформації про це.

Також суд бере до уваги і те, що в матеріалах справи відсутній відповідний наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або доведення його до відома таких осіб під особистий підпис, який повинен був видати голова Вікнянської ТГ на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 516/2 від 06 лютого 2025 року.

З наведеного слідує, що відповідно до матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, його було притягнуто за те, що він не був оповіщений в зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації, однак доказів того, що саме по цій причині він не був оповіщений та не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали справи не містять.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги пункту 47 Порядку № 1487, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Щодо решти доводів позивача суд зазначає, що ЄСПЛ в рішенні по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1 зазначив, що "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".

Внаслідок вказаного, решта доводів позивача є такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують основного висновку суду зробленого за результатами розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Щодо суті позовних вимог

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Всупереч даним вимогам, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведена наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення та правомірність винесеної ним постанови про накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією частини 3 статті 210-1 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене постанову № 1469 від 10 квітня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП слід визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що за розгляд справи Шевченківським районним судом м. Чернівців позивачем сплачений судовий збір в сумі 484,48 грн.

На підставі наведеного та у зв`язку із задоволенням позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 484,48 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 77, 243 - 246, 250, 255, 292 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Вікнянська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 1469 від 10 квітня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири грн 48 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , юридична адреса: Театральна площа буд. 6 м. Чернівці, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Третя особа: Вікнянська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області, юридична адреса: вулиця Головна буд. 80 село Вікно Чернівецький район, Чернівецька область, .

Дата складання повного судового рішення 16 травня 2025 року.

Суддя Дубець О.С.