Справа № 640/12300/22
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Справа№640/12300/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства Укргазвидобування в особі Філії газопромислове управління Шебелинкагазвидобування до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

до Окружного адміністративного суду міста Києві звернулося Акціонерне товариство Укргазвидобування з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №326832 від 28.06.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.06.2022 Державною службою України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві прийнята постанова № 326832 про застосування адміністративно-господарського штрафу до Публічного Акціонерного Товариства «Укргазвидобування» в сумі 17 000,00 грн за відсутність на момент проведення перевірки роздруківки даних роботи цифрового тахографа, за що передбачена відповідальність абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вказав, що згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Перелік документів згідно зі ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», не містить такого документу - роздруківка даних роботи тахографа чи особиста картка водія. Позивач зазначив, що АТ «Укргазвидобування» не є суб`єктом господарювання, який проводить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами, отже дія Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 24.06.2010 № 385, не поширюється на АТ «Укргазвидобування».

Позивач вважає винесену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з підстав того, що до переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні не включено роздруківку даних роботи тахографа чи особисту картку водія.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що при здійсненні перевірки дотримання режиму праці і відпочинку водія, посадовою особою Укртрансбезпеки було виявлено, що на момент перевірки документи, визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутні, а саме: роздруківка даних роботи з цифрового тахографа. Відповідно автомобільний перевізник не забезпечив належні умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, що передбачено абзацом 7 статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач надав відповідь на відзив у якій вказав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням строк встановленого пунктом 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567. Також наголосив, що Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті №385 поширюється виключно на суб`єктів господарювання, які надають оплатні послуги з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами.

Також позивач надав додаткові пояснення у яких вказав, що п. 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 24.06.2010 № 385, визначені обов`язки саме водія транспортного засобу, обладнаного тахографом, отже, позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання водієм своїх обов`язків. Зазначив, що згідно з п. 6.3. Положення, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв. Вказав, що згідно пояснень ОСОБА_1 , водія Шебелинської колони №3 філії газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» Акціонерного товариства «Укргазвидобування», 21.01.2022 на транспортному засобі АТ «Укргазвидобування» МАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 він здійснював перевезення вантажу між структурними підрозділами АТ «Укргазвидобування». На автошляху Харків-Сімферополь його було зупинено співробітником дорожньої поліції який затребував картку водія для тахографу, на що він надав інспектору індивідуальну контрольну книжку водія.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2025 вирішено прийняти до провадження адміністративну справу №640/12300/22, розгляд справи продовжити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, Акціонерне товариство «Укргазвидобування», зареєстровано юридичною особою за кодом , місцезнаходження: 04053, місто Київ, вул. Кудрявська, 26/28, основний вид економічної діяльності - Добування природного газу (код КВЕД: 06.20), має в своїй структурі відокремлені підрозділи, зокрема, філію Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування» АТ "Укргазвидобування", , адреса: 64250, Харківська обл., Балаклійський р-н, селище міського типу Донець, вул. Стадіонна, будинок 9.

21.01.2022 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області, відповідно до направлення від 20.01.2022 № 015073 на рейдову перевірку, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

За результатами рейдової перевірки інспекторами 21.01.2022 складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за № 327110 (далі - акт перевірки).

З акта перевірки вбачається, що під час перевірки транспортного засобу МАЗ номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить АТ «Укргазвидобування» м. Київ, водій ОСОБА_1 , виявлено перевезення вантажів згідно ТТН 546 від 20.01.2022 транспортним засобом, який обладнаний цифровим тахографом з порушенням статті 48 цього Закон, а саме: на момент перевірки відсутня роздруківка даних роботи тахографа за 21.01.2022 (водій ОСОБА_1 не використовує особисту катку водія), передбаченої п.6.1 Наказу МТЗ України № 340 від 07.06.2010, пункту 3.3. Наказу МТЗ України № 385 від 24.06.2010. Водій з актом ознайомлений, щодо причини порушення пояснив, що веде індивідуальну книжку водія, встановлено цифровий тахограф.

Повідомленням від 08.06.2022 № 16089/29/24-22, направленим позивачу рекомендованим листом (штрих-код відправлення № 945), АТ «Укргазвидобування» викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 28.06.2022. Повідомлення отримано позивачем 16.06.2022.

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, постановою Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві від 28.06.2022 № 326832 про застосування адміністративно-господарського штрафу, на підставі акта №327110 від 21.01.2022, АТ «Укргазвидобування» притягнуто до відповідальності у вигляді адміністративно- господарського штрафу в сумі 17000,00 грн за допущене порушення відсутність на момент проведення перевірки роздруківки даних роботи цифрового тахографу, відповідальність за яке передбачена абзацом третім статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Супровідним листом від 30.06.2022 спірну постанову направлено позивачеві засобами поштового зв`язку.

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Стосовно клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Так позивачем викладено клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначено про неможливість своєчасного звернення до суду у зв`язку із істотними труднощами, оскільки розташування Філії та її підрозділів знаходяться в районах проведення активних бойових дій, а окремі підрозділи на тимчасово окупованих територіях, у зв`язку з чим виявилось неможливим подання позовної заяви у встановлений 10-денний строк. Також позивач послався на запровадження карантину.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено "Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", пунктом 32 якого передбачено, що скарга на постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів може бути подана до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю. Скарга на постанову подається протягом 10 днів після її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин за заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, щодо якого винесена постанова, строк може бути поновлений керівником органу державного контролю за умови надання заявником документів, що підтверджують наявність поважних причин несвоєчасного подання скарги в установлений строк (тимчасова непрацездатність, засвідчена в установленому порядку, або перебування у відрядженні).

Аналізуючи зміст вказаної норми права суд дійшов висновку, що Порядком №1567 передбачено 10-денний строк оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу в адміністративному порядку, тобто до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю.

Доказів оскарження постанови до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю позивачем до суду не надано.

Стосовно строків оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу в судовому порядку, то в цьому випадку застосовуються положення ч.2 ст. 122 КАС України.

Ураховуючи, дату звернення до суду (08.08.2022) щодо оскарження постанови від 28.06.2022 № 326832, строк звернення до суду з цим позовом не пропущений.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною сьомої статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України.

Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з частинами першою - другою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 49 Закону № 2344-III передбачено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Згідно з пунктом 2.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385 (далі - Інструкція № 385), транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Приписами пункту 25 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведених норм слідує, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, передбачених статтею 48 Закону № 2344-III зокрема, для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

При цьому, до переліку інших документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, передбачених законодавством віднесено, зокрема, в даному випадку, картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом (п. 3.3 Інструкції № 385).

Непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються внутрішні перевезення вантажів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III, визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - є автомобільний перевізник.

При цьому Законом № 2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників, а не до власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб, адже такі дані не завжди можуть співпадати.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року у справі №240/22448/20 та від 22 грудня 2021 року у справі №420/3371/21.

В розумінні вимог статті 1 Закону № 2344-III - автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2022 транспортний засіб АТ «Укргазвидобування» МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно подорожного листа № 329477 від 21.01.2022 та товарно-транспортної накладної №546 від 21.01.2022 здійснював перевезення вантажу між структурними підрозділами АТ «Укргазвидобування», з цеху капітального будівництва УКПГ Ланна свердловина №215 до бази ЦКЕ та РР.

Тобто, автомобіль АТ «Укргазвидобування» не використовувався для надання послуг з перевезення вантажів, а здійснював перевезення вантажу між структурними підрозділами АТ «Укргазвидобування» для задоволення власних потреб підприємства.

Так, оскаржуваною постановою відносно позивача застосовано адміністративно-господарський штраф за відсутність на момент перевірки роздруківки даних роботи цифрового тахографа, що передбачені пунктом 6.1 наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340 та пунктом 3.3 наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 № 385.

Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 14.09.2010 за № 811/18106 (далі Положення № 340), встановлено особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Приписами пункту 1.3. Положення № 340 встановлено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до пункту 6.1 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водночас, пунктом 1.2. Інструкції № 385 передбачено, що вона визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

За правилами пункту 1.3 Інструкції № 385, її положення поширюються на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач, в даному випадку, не є суб`єктом господарювання, який проводив діяльність у сфері надання послуг з перевезення вантажів, дія Інструкції № 385 з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, не поширюється на АТ «Укргазвидобування».

При цьому матеріалами справи підтверджується наявність у водія ОСОБА_1 індивідуальної контрольної книжки водія.

Інші доводи сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, згідно з ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені судом висновки, відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови, що є підставою для задоволення позову.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн.

Таким чином, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті № 326832 від 28 червня 2022 року про застосування до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: м. Київ, пр-т Перемоги, б. 14, ) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (місце знаходження: м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв