Справа № 520/29866/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 р. №520/29866/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Домніч О.В,

представників позивача - Горошко Т.М., Ушенко Ю.В., представника відповідача - Мамедова Беюккиши Джаваншир огли,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н 61037, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (просп. Науки, 40, 6 пов.,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61166, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії посадових осіб Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області з проведення позапланової перевірки на підставі Направлення № 257 від 17.10.2024 та зі складання акту від 17.10.2024 № 257;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, прийняте у формі Припису до акту від 17.10.2024 № 257.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що посадовими особами відповідача під час проведення позапланової перевірки АТ «Харківобленерго» порушено приписи ч. 2 ст. 19 Основного закону України Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Представник позивача вказує, що позапланова перевірка АТ «Харківобленерго» проводилася формально та без урахування наданих АТ «Харківобленерго» пояснень та доказів, а акт перевірки ґрунтується лише на суб`єктивних міркуваннях перевіряючих. Враховуючи викладене представник позивача вважає, що припис, складений посадовими особами відповідача, за результатами позапланової перевірки АТ «Харківобленерго» має бути скасований, як протиправний, у зв`язку із відсутністю правового обґрунтування його винесення та у зв`язку із тим, що при його винесені перевіряючі вийшли за межі перевірки тих питань, які стали підставою для перевірки.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що на адресу Головного управління надійшло звернення від Степанова А.О. від 16.09.2024 № С-756, щодо незаконного відключення електроенергії АТ «Харківобленерго» за адресою АДРЕСА_1 , та повернення сплачених коштів АТ «Харківобленерго» за відновлення послуг з розподілу електроенергії за вищевказаною адресою. Отже, відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V підставою для здійснення перевірки слугувало звернення ОСОБА_1 від 16.09.2024 № С-756, щодо дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 № 1023-XII. Головним управлінням призначено позапланову перевірку АТ «Харківобленерго» відповідно до погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 20.09.2024 вих. № 15.1.2-6/19602 та виданого Головним управлінням наказу на проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) від 27 вересня 2024 року № 621, відповідно до вимог статті 7 Закону №877-V. На підставі вищезазначеного наказу Головного управління видано направлення від 27 вересня 2024 року № 257 та проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів відносно АТ «Харківобленерго», за результатами якої складено акт від 17 жовтня 2024 року № 257. При проведенні позапланової перевірки АТ «Харківобленерго» на підставі звернення ОСОБА_1 від 16.09.2024 № С-756, враховуючи пояснення представників АТ «Харківобленерго». Під час перевірки встановлено, що відповідно до Закону № 1023-ХІІ громадянин ОСОБА_1 вважається споживачем. У зв`язку з вищевикладеним вбачається, що з моменту переходу права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , перейшли й права та обов`язки за договором про розподіл. Попередній власник квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 02.09.2024 звернувся із заявою до АТ «Харківобленерго», у якій просив розірвати договір про розподіл та припинити розподіл електричної енергії з 10.09.2024 за вищевказаною адресою. При тому, новий власник, ОСОБА_1 приєднався до договору про розподіл 11.09.2024, про що свідчать надані АТ «Харківобленерго» копії заяви ОСОБА_1 про укладання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 11.09.2024, заяви-приєднання від 11.09.2024. Представник відповідача вважає, що розірвання договору про розподіл з попереднім власником ( ОСОБА_2 ) та укладення договору про розподіл з новим власником ( ОСОБА_1 ) відбулося в межах одного розрахункового періоду, що відповідно до Кодексу систем розподілу не передбачає припинення електропостачання об`єкта. Відповідно до пункту 11.5.11 глави 11.5 розділу XI Кодексу систем розподілу, договір з новим користувачем укладається лише після розірвання договору з попереднім, і зважаючи на те, що договір про розподіл з попереднім користувачем ( ОСОБА_2 ) був припинений 10.09.2024, новий користувач ( ОСОБА_1 ) не міг укласти договір про розподіл до цієї дати. Не зважаючи на це, 10.09.2024 АТ «Харківобленерго» припинило розподіл електричної енергії споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Представник відповідача вказує, що АТ «Харківобленерго» не попередило про припинення розподілу електричної енергії власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , який на той момент використовував, споживав та оплачував послугу з розподілу та фактично був споживачем зазначеної послуги відповідно до статті 1 Закону № 1023-ХІІ. При цьому, у АТ «Харківобленерго» були у наявності всі документи щодо підтвердження права власності на майно та відома інформація про нового власника квартири, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер телефону, тощо. Натомість, АТ «Харківобленерго» листом від 02.09.2024 попередило про припинення розподілу ОСОБА_2 , який не є власником квартири та споживачем послуг з розподілу електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 з 06.04.2019. Тобто, АТ «Харківобленерго» листом від 02.09.2024 (Дод. 6) попередило про припинення розподілу ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , який не є власником квартири та споживачем послуг з розподілу електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 з 06.04.2019. Таким чином, між позивачем та ОСОБА_2 існував договір про розподіл за адресою АДРЕСА_1 , а повідомлення надіслане на іншу адресу. Тому, ОСОБА_1 не міг бути ознайомлений з листом про припинення розподілу електропостачання. Таким чином, на думку представника відповідача, припинення 10.09.2024 електроживлення об`єкта споживача за адресою: АДРЕСА_1 є порушенням пункту 11.5.11 глави 11.5 розділу XI Кодексу систем розподілу, тому, що за умови одночасного розірвання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з попереднім користувачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідним договором, та звернення нового користувача щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення

електропостачання об`єкта не здійснюється. Договір про розподіл з попереднім користувачем ( ОСОБА_2 ) був припинений 10.09.2024, новий користувач ( ОСОБА_1 ) уклав Договір про розподіл 11.09.2024, тобто в межах одного розрахункового періоду. Щодо обставин відключення електропостачання споживачу ОСОБА_1 24.09.2024, представник відповідача вважає, що таке відключення проведено без попередження споживача, що є порушенням пункту 7.6 розділу VII Правил № 312 та підпункту 10.1 пункту 10 Договору про розподіл, оскільки АТ «Харківобленерго» не забезпечило безперервність надання послуги з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та обмежило права споживача ОСОБА_1 на отримання вищезазначеної послуги. Зазначені порушення відображені в акті перевірки від 17.10.2024 №257. З метою усунення вищезазначених порушень Головним управлінням видано припис до акту перевірки від 17 жовтня 2024 року № 257 про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів винесено 17.10.2024 та в цей же день вручено представнику позивача. У зв`язку з вищезазначеним просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача через функціонал "Електронний суд" подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що правова позиція відповідача, викладена у відзиві на позов, сформована всупереч та в порушення приписів ст. 6 ст. 20, ст. 26, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та за повного ігнорування п. 4 ч. 3 ст. 3, п. 14 ч. 1 ст. 17, ст. 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», що призвело до здійснення ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, заходу нагляду (контролю) позапланової перевірки, поза межами повноважень Держпродспоживслужби, визначених Законом України «Про захист прав споживачів», що є окремою самостійною підставою для визнання перевірки та її результатів протиправними та їх скасування. Вказує на помилкове ототожнення відповідачем понять «власник» і «споживач» та застосування до власника квартири, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , який відмовився від укладання договору споживача про розподіл, тих норм і правил, що підлягають застосуванню до правовідносин між оператором системи розподілу та власником, який уклав такий договір та є споживачем електричної енергії, що потягло за собою прийняття неправомірного рішення. Також зазначає, твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 , станом на 10.09.2024 використовував, споживав та оплачував послугу з розподілу та фактично був споживачем зазначеної послуги, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з 06.04.2019, став власником квартири, є лише припущенням відповідача, яке не ґрунтується на документальних доказах, позаяк до матеріалів справи не надано 1) договір споживача про розподіл, укладений із гр. ОСОБА_1 2) інформацію про особовий рахунок відкритий споживачу ОСОБА_1 ; рахунку сформовані на оплату послуг наданих споживачу ОСОБА_1 . Крім того, твердження відповідача про те, що ОСОБА_2 , не є споживачем послуг з розподілу електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , з 06.04.2019, суперечить фактичним обставинам справи, оскільки в період з 01.01.2019 і по 10.09.2024 (включно), саме з ОСОБА_2 , діяв договір споживача про розподіл електричної енергії, який було укладено на основі договору про постачання електричної енергії від 07.02.2013 №1678043 за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вказаного договору, на ім`я ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та відповідно, йому формувались рахунки на оплату за спожиту електроенергію, які оплачувались від його імені. Представник позивача звертає увагу, що після укладання, 06.04.2019, договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , єдиною правомірною формою поведінки, як з боку ОСОБА_2 , так і з боку ОСОБА_1 , було виконання вимог пп. 11.5.11 п.11.5 Кодексу систем розподілу. Однак, ні колишній власник ОСОБА_2 , ні новий власник ОСОБА_1 , до АТ «Харківобленерго», в порушення вищевказаних норм не звертались, жодних заяв та інформації не надавали. Тому, у період з 06.04.2019 до 11.09.2024, обсяги споживання електроенергії за адресою АДРЕСА_1 , відображались на особовому рахунку НОМЕР_1 , який був відкритий оператором системи розподілу на ім`я споживача ОСОБА_2 , згідно укладеного з ним, діючого договору розподілу та відповідно, на його ім`я, формувались рахунки на оплату електричної енергії, на оплату яких надходили кошти. Зауважує, що станом на день припинення розподілу електричної енергії 10.09.2024, не було здійснено повного розрахунку за надані послуги на вказану дату і в межах одного розрахункового періоду, та минуло понад двадцяти календарних днів з дня отримання договору, встановлених п.11.3.11 гл.11.5 р.ХІ Кодексу систем розподілу для акцептування договору споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії, що свідчить про хибну оцінку відповідачем фактичних обставин припинення послуги з розподілу, які відбувались 10.09.2024. Також представник позивача вважає помилковим твердження відповідача про обов`язок оператора системи розподілу забезпечити безперервність надання послуги електропостачання власнику житлового об`єкту нерухомого майна ОСОБА_1 , оскільки такий обов`язок існує лише щодо споживача з яким укладено відповідний договір та за умови відсутності порушень договірних зобов`язань зі сторони цього споживача. Щодо обставин подій, які мали місце 24.09.2024 представник позивача зауважив, що 24.09.2024, працівниками АТ Харківобленерго, під час перевірки стану, раніше відключеної від належної Оператору системи розподілу мережі, електроустановки за адресою АДРЕСА_1 , виявлено самовільне підключення електроустановки до електричної мережі, що відповідно до пп. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ є порушенням цих Правил та відповідно до абз.3 п.7.6 ПРРЕЕ, є підставою для припинення електроживлення без попередження споживача. За результатами перевірки, Товариством складено Акт про порушення № 234130 від 24.09.2024, у якому зафіксовано, що «Виявлене порушення передбачене п.8.4.2 ПРРЕЕ. Самовільне підключення електроустановки до електричної мережі Оператора системи розподілу без порушення схеми обліку, шляхом підключення електропроводки після відключення». На підставі складеного Акту про порушення № 234130 від 24.09.2024 про виявлений факт самовільного підключення електроустановки споживача до електромережі, та на підставі п.7.6 ПРРЕЕ, у присутності представників Національної поліції та Управителя багатоквартирного будинку (KП Житлокомсервіс), працівниками Товариства, зранку 25.09.2024, без попередження споживача ОСОБА_1 , здійснено припинення електроживлення до його квартири.

Представник відповідача через функціонал "Електронний суд" подав заперечення на відповідь на відзив, в яких акцентував увагу, що Держпродспоживслужба та її територіальні органи уповноважені на захист прав споживачів та здійснення відповідно до закону державного нагляду (контроль) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема, житлово- комунальних послуг. Саме така перевірка і була проведена Головним управління. Також, Головне управління звертає увагу й на приписи частини першої статті 2 Закону № 877-V, яка встановлює, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Водночас частина друга цієї ж статті не містить застережень щодо непоширення дії вищезгаданого Закону на правовідносини у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів. Відтак, представник відповідача наголошує, що наведеним у законі визначенням виконавець комунальної послуги належить до суб`єктів господарювання, що надають комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, дія Закону № 877-V поширюється на спірні у цій справі правовідносини, у тому числі в частині способу здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів у вигляді позапланових заходів контролю (перевірок), порядку та підстав їх призначення, проведення й оформлення результатів.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції у повному обсязі.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

На адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області надійшло звернення від ОСОБА_1 від 16.09.2024 № С-756, щодо незаконного відключення електроенергії АТ «Харківобленерго» за адресою: м. Харків, просп. Індустріальний, буд 61, кв.43, та повернення сплачених коштів АТ «Харківобленерго» за відновлення послуг з розподілу електроенергії за вищевказаною адресою.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області призначено позапланову перевірку АТ «Харківобленерго» відповідно до погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 20.09.2024 вих. № 15.1.2-6/19602.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області сформовано наказ на проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) від 27 вересня 2024 року № 621, відповідно до вимог ст. ст.17, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII, ст. ст. 7,8,20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІ, на підставі якого видано направлення від 27 вересня 2024 року № 257 та проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів відносно АТ «Харківобленерго».

10.10.2024 (вих. № 56РРЕ/20-2854) АТ «Харківобленерго» надано відповідь з інформацією та запитуваними документами до Держпродспоживслужби. (вих. № 56РРЕ/20-2854 від 10.10.2024).

16.10.2024 АТ «Харківобленерго» отримано лист від Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області з вимогою про надання додаткових відомостей за предметом перевірки, які було надано з супровідними листами № 56РРЕ/20-2892 від 16.10.2024 та № 56РРЕ/20-2904 від 16.10.2024.

За результатами проведеної позапланової перевірки, ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області сформовано акт від 17.10.2024 № 257 на підставі висновків якого прийнято рішення у формі припису до акту перевірки № 257 від 17.10.2024 (т.1 а.с. 38), яким зобов`язало усунути порушення, зазначене у Акті перевірки, а саме: скасувати акт про порушення № 234130 від 24.09.2024, що складений представниками АТ «Харківобленерго» за адресою: м. Харків, просп. Індустріальний, буд. 61, кв. 43; повернути кошти, сплачені АТ «Харківобленерго» за відновлення послуги з розподілу електроенергії за адресою: м. Харків, просп. Індустріальний, буд. 61, кв. 43 на підставі акта про порушення № 234130 від 24.09.2024; про виконання Припису, повідомити ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області до 16.12.2024 року.

Позивач, не погоджуючись з діями посадових осіб Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області з проведення позапланової перевірки на підставі направлення № 257 від 17.10.2024 та зі складання акту від 17.10.2024 № 257 та підставами для прийняття припису до акту перевірки № 257 від 17.10.2024, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють взаємовідносини між операторами систем розподілу та споживачами є Закон України від 13.04.2017 № 2019VIII Про ринок електричної енергії, Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ або Правила), затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі HKPEKП, Регулятор), від 14.03.2018 N 312 (у чинній редакції), Кодекс систем розподілу (далі - KCP), затверджений постановою HKPEКП від 14.03.2018 № 310 (у чинній редакції), Кодекс комерційного обліку електричної енергії (далі - KKOEE), затверджений постановою HКPEKП від 14 03.2018 № 311 (у чинній редакції).

Законом України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189) врегульовано відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 2 вказаного закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії.

За визначенням наведеним у ст.1 Закону №2189, виконавцем комунальної послуги, є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а індивідуальним споживачем є - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з нормою п.2 ч.1 ст.5 Закону №2189, до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу електричної енергії.

Норми частини 1 статті 6 Закону №2189-VIII визначають суб`єктів правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг. Встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. А за визначенням понять, наведених у статті 1 Закону №2189-VIII послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Приписами п.1 ч.1 ст.7 вказаного закону встановлено, що індивідуальний споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а п.1 ч.2 ст.7 - його зобов`язано укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Виконавець комунальної послуги, згідно з п.7 ч.1 ст.8 Закону №2189, має право отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором та водночас, відповідно до п.2 ч.2 ст.8 він зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Питання забезпечення державою захисту прав споживачів, врегульовано ст.5 Закону України Про захист прав споживачів від 12.05.1991 № 1023-XII (далі Закон №1023).

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону №1023, захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Захист прав споживачів у сфері безпечності та якості харчових продуктів, інформування про їх властивості, у тому числі маркування, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та якості харчових продуктів.

Водночас, Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон № 877) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст.1 Закону №877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю), є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Статтею 2 Закону №877, визначено межі дії цього закону та відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Так, відповідно до ч.2 ст.2, дія Закону №877 не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

Одними з основних принципів державного нагляду (контролю), є принципи визначені у ст.3 Закону №877:

здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;

неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.4 Закону №877, виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності та види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю). Водночас, вказаною нормою заборонено органу державного нагляду (контролю) здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Підпунктом 6 п.4 Положення, основними завданнями Держпродспоживслужби у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння) визначено, зокрема, право на проведення перевірок додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг; проведення контрольних перевірок правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону.

Відповідно до п.6 вказаного Положення, Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань, має право: 8) здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону; 9) вимагати відповідно до закону від суб`єктів господарювання усунення виявлених порушень; 10) вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів до усунення порушень вимог закону і притягнення, винних у таких порушеннях осіб, до відповідальності відповідно до закону;

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначено Законом України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.09.2016 № 1540-VIII (далі - Закон №1540).

Приписи ст.1 Закону №1540 визначають, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Регулятор або НКРЕКП), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону №1540, Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, розподілу малими системами розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії, агрегації.

За визначенням ст.3 Закону №1540, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, зокрема шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 4) державного контролю та застосування заходів впливу.

Так, одним з основних завдань Регулятора, відповідно до п.4 ч.3 ст.3 Закону №1540, є забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами.

Статтею 17 Закону №1540, визначено функції та повноваження Регулятора, необхідні для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до яких, Регулятор:

1) приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції;

3) розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема: ліцензійні умови провадження господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; порядки контролю за дотриманням вимог законодавства у відповідній сфері регулювання та ліцензійних умов; правила розгляду звернень споживачів щодо дій суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та врегулювання спорів;

4) здійснює: ліцензування видів господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, передбачених законом;

визначення умов доступу до товарів (послуг), що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг;

11) контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов;

12) розглядає справи про порушення ліцензійних умов, справи про зловживання на оптовому енергетичному ринку, а також справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає рішення про застосування санкцій, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, приймає у межах своєї компетенції рішення про направлення до відповідних державних органів матеріалів про виявлені факти порушення законодавства;

14) забезпечує захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, розгляд звернень таких споживачів та врегулювання спорів, надання роз`яснень з питань застосування нормативно- правових актів Регулятора.

Особливості здійснення державного контролю на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг визначені нормами ст.19 Закону №1540, відповідно до яких, Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та суб`єктами, що належать до особливої групи споживачів у розумінні Закону України "Про ринок електричної енергії", законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Підставою для проведення позапланової виїзної перевірки може бути: 1) подання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, письмової заяви про здійснення заходу державного контролю; 2) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, її законних прав; 3) обґрунтоване звернення суб`єктів господарювання та споживачів про порушення суб`єктом природної монополії, оператором малої системи розподілу законодавства з питань доступу до електричних/теплових/газових мереж та/або порушення ліцензійних умов;

Перевірки проводяться на підставі рішення Регулятора, комісією з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Під час здійснення державного контролю Регулятор має право: 1) вимагати від суб`єкта, щодо якого здійснюється перевірка, усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та/або ліцензійних умов; 5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, щодо якого здійснюється перевірка, рішення про усунення виявлених порушень; 6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

За результатами перевірки, складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор, протягом 30 днів з дня виявлення порушення, приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкції, передбаченої цим Законом.

Суд аналізуючи вище вказані положення нормативно-правових актів приходить до висновку, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, а Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, отже вони належать до переліку органів виконавчої влади зазначених у ч.3 ст.5 Закону України Про захист прав споживачів від 12.05.1991 № 1023-XII, яким надано повноваження на забезпечення захисту прав споживачів, зокрема і шляхом здійснення державного нагляду (контролю).

Як зазначено судом вище, відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону України №877, його дія не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг,

Поряд з цим, законом України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.09.2016 № 1540-VIII, встановлено, що НКРЕКП, як державний Регулятор, уповноважений забезпечувати захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, розгляд звернень таких споживачів та врегулювання спорів, надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора, зокрема, шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

За результатами перевірки, Регулятор уповноважений на складання акту перевірки, та у разі виявлення порушення, має прийняти рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкції, передбаченої цим Законом.

Таким чином, оскільки Законом України № 1540 саме НКРЕКП, як орган ліцензування, уповноважено на здійснення державного нагляду (контролю), зокрема шляхом проведення планових та позапланових виїзних перевірок, за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг та контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та враховуючи заборону, встановлену нормою ст.4 Закону №877, органу державного нагляду (контролю) здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у разі якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення такого державного нагляду (контролю) у такій сфері господарської діяльності та не визначає виключно законом повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю), суд приходить до висновку про відсутність повноважень Держпродспоживслужби на здійснення перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Повертаючись до суті виявлених під час перевірки порушень, суд зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначаються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (надалі - Закон № 2019-VIII).

У відповідності до пункту 77 частини першої статті 1 Закону № 2019-VIII визначено, що роздрібний ринок електричної енергії (далі - роздрібний ринок) - система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги.

За положеннями пункту 84 частини першої статті 1 Закону № 2019-VIII закріплено визначення терміну "споживач", зокрема, це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (надалі ПРРЕЕ).

За вимогами пункту 1.1.2 ПРРЕЕ визначено значення терміну «споживач електричної енергії», зокрема, це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено, що при переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил, крім випадків, передбачених законодавством.

За вимогами пункту 5.5.1 ПРРЕЕ споживач має право отримувати від відповідного електропостачальника інформації, передбачену законодавством та умовами договору про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів) (п.п.1); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п.п. 2).

Отже, з аналізу приведених вище норм свідчить, що при переході права власності на об`єкт нерухомого майна до нового власника, на нього переходять обов`язки користувача електричної енергії, які виникають виключно на підставі договору.

Матеріалами справи підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 , до 10.09.2024, діяв договір про розподіл від 01.01.2019 № 1678043 укладений між АТ «Харківобленерго» та споживачем ОСОБА_2 (первинним власником вказаного нерухомого майна).

20.06.2024 від ОСОБА_2 до АТ «Харківобленерго» надійшла заява, з інформацією про зміну власника об`єкта нерухомостi (квартири) за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджувалося довідкою від нотаріуса та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які додавались до заяви.

Листом від 17.07.2024 (т. 1а.с. 50) заявнику ( ОСОБА_2 ) роз`яснено, що з 01.01.2019 проведення розрахунків та виставлення рахунків за спожиту електроенергію не відноситься до компетенції АТ «Харківобленерго», а здійснюється електропостачальником - ПрАТ «Харківенергозбут». Тому для припинення договору з постачання електричної енергії необхідно звернутись до постачальника.

Листом АТ «Харківобленерго» від 30.06.2023 № 56РРЕ/20-942 (т.1 а.с. 48) ОСОБА_3 на його звернення від 26.06.2023 № ПІ-27 надано довідку про споживання електричної енергії за період з 04.2019 по 05.2023 по вищевказаному особовому рахунку.

Листом від 27.09.2023 № 06-56К/10-3928 АТ «Харківобленерго» надано відповідь на звернення ОСОБА_2 від 25.09.2023 № ПІ-49 та зазначено, що за адресою АДРЕСА_1 ( ОР 1678043) заборгованість відсутня (про що надано довідку).

Листом від 08.07.2024 (т.1 а.с. 76) ОСОБА_1 (нового власника квартири за адресою АДРЕСА_1 ) повідомлено про надходження заявки попереднього власника квартири від 20.06.2023 про припинення дії договору постачання електроенергії. Також поставлено до відома ОСОБА_1 , що форма (бланк) заяви на укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії розміщена на офіційному сайті АТ «Харківобленерго», у зв`язку зі зміною власника або користувача об`єкта. Подовідомлено, що у разі надання повного пакету документів, а також відсутності зауважень та необхідності уточнювання наданої інформації ОСОБА_1 буде передано (направлено поштою) документи для підпису (оферта). Повернення підписаних документів буде свідчити про приєднання до умов договору про розподіл.

Листом від 23.07.2024 (т.1 а.с. 78) АТ «Харківобленерго» повідомлено ОСОБА_1 про розгляд його запиту на публічну інформацію № 17.07.2024 № ПІ-137 у порядку Закону України «Про звернення громадян» та зазначено, що послуга з розподілу (передачі) електричної енергії надається на підставі типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який укладається шляхом приєднання споживача за заявкою приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподіл/передачі відповідно до п. 2.1.5 глави 2.1 розділу ІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Листом від 06.08.2024 (т.1 а.с. 83) АТ «Харківобленерго» надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 31.07.2024 № ПІ-148, в якому повідомлено, що згідно п 2.1.19 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 За укладеними договорами електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) оператор системи формує особові рахунки, на яких обліковує стан розрахунків за послуги з передачі (розподілу) електричної енергії, із зазначенням відповідальних за розрахунки сторін, зазначає інформацію відповідно до реєстрів точок комерційного обліку споживачів відповідних електропостачальників та вносить відповідні зміни протягом одного робочого дня, наступного за днем настання таких змін. За реєстром особових рахунків окремо ведеться реєстр електропостачальників, з якими укладено договори електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Виходячи з вищенаведеного зміна особового рахунку на пряму не взємопов`язана з переукладанням договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії. Зазвичай така зміна не відбувається, але можлива у випадку якщо це необхідно для забезпечення білінгу (та, щодо послуг на роздрібному ринку електроенергії, взаємовідносин між ОСП, ОСР, МСР, електропостачальником та відповідною фінансовою установою, що здійснює з кумуляцію коштів за відповідну комунальну послугу).

Листом від 21.08.2024 АТ «Харківобленерго» (т.1 а.с. 90) на запит ОСОБА_1 від 06.08.2024 повідомлено, зокрема, що 13.08.2024 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 направлено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та заявку приєднання, оформлені у двох примірниках для підписання. На електронну адресу направлено скановані копії зазначених документів (що підтверджено роздруківкою з електронної пошти т.1. а.с. 92). Зауважено, шо повернення підписаних документів до АТ «Харківобленерго» буде свідчити про приєднання до умов договору про розподіл.

Листом від 22.08.2024 АТ «Харківобленерго» на звернення ОСОБА_1 від 21.08.2024 повідомлено, що після отримання товариством документів та заявки про укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 09.08.2024, 13.08.2024 ОСОБА_1 було надіслано два примірники договору. Звернуто увагу, що заявник не пізніше 20 календарних днів з дати отримання має повернути ОСР підписаний у двох примірниках договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Листом від 23.08.2024 № 56PPE/20-2205, ОСОБА_1 , роз`яснено, що після отримання вищезазначеної оферти, не пізніше 20 календарних днів з дати отримання, він має підписати та повернули до OCP примірники Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відповідно до вимог п.п. 11.3.11 KCP. Даний лист, 16.08.2024, було вручено ОСОБА_1 особисто, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення AT «Укрпошта» (трек-номер 22 від 12.08.2024).

Поряд з цим, 02.09.2024 ОСОБА_2 звернувся до начальника Східного РРЕ АТ «Харківобленерго» із заявою про розірвання договору про надання послуг з розподілу електроенергії між ним та АТ «Харківобленерго» та припинення розподілу електроенергії за адресою АДРЕСА_1 з 10.09.2024.

Листом від 10.09.2024 (т.1 а.с. 85) звернуто увагу ОСОБА_1 на те, що за адресою АДРЕСА_1 на даний час відсутні договірні відносини між ОСР та будь-якою особою внаслідок того, що ОСОБА_1 проігноровано ініціативу товариства щодо врегулювання договірних відносин та ОСОБА_1 не прийнято умови договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, надісланого у паперовому вигляді (два екземпляри) листом ОСР вих. від 13.08.2024.

10.09.2024, на підставі вищезазначеної заяви споживача ОСОБА_2 та Наряду на виконання робіт, з ОСОБА_2 , було припинено дію договору розподілу та розподіл електричної енергії.

Водночас, у подальшому, 10.09.2024 електропостачання за адресою АДРЕСА_1 було відновлено співробітниками КСП «Харківміськліфт» внаслідок відправцювання звернення на гарячу лінію за № 840876 щодо відключення освітлення в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджено листом КСП «Харківміськліфт» від 14.10.2024 (т.2 а.с. 36).

11.09.2024 ОСОБА_1 підписав заяву про укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (т.1 а.с. 109-110), яка зареєстрована за вхідним номером 3С-С-822 у АТ «Харківобленерго» 11.09.2024 та заяву приєднання (т.1 а.с. 111).

На підставі вищезазначеного, між ОСОБА_1 та АТ «Харківобленерго» 11.09.2024 укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1678043 (т.2 а.с. 30).

11.09.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою про повторне підключення електроенергії (т.1 а.с. 112).

Представник позивача у позовній заяві вказав, що Споживачу ОСОБА_1 було повідомлено про те, що надання послуги з підключення електроустановки відбудеться після відшкодування витрат Товариства на iї надання та оплати згідно з наданим йому рахунком - фактурою № 234832 735 ПП164. Тобто, на момент припинення розподілу електричної енергії, до житлового об`єкту за адресою АДРЕСА_1 не отримало не лише ініціативи нового власника цього обєкту житлової нерухомості ОСОБА_1 , а і відповіді щодо акцептування умов договору направленого йому за ініціативою Товариства, відповідно до п. 11.3.11 KCP.

Листом від 16.09.2024 (т.1 а.с 86) АТ «Харківобленерго» надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 11.09.2024 та роз`яснено, що для отримання послуги за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Харківобленерго від 11.09.2024 № 1678043 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 необхідно відшкодувати витрати ОСР на здійснення робіт з підключення електроустановки за ініціативою споживача, сплативши 3344,88 грн. та повідомити про це Товариство.

14.09.2024 ОСОБА_1 сформував звернення до АТ «Харківобленерго» (вх. № 3С-С-947 від 16.09.2024 - т.1 а.с. 113) щодо незаконного відключення електроенергії та незаконне нарахування за підключення електронергії, на яке листом від 25.09.2024 (т.1 а.с. 88) АТ «Харківобленерго» повідомлено, що листом вих. від 10.09.2024 № 06-56к/06-3222 ОСОБА_1 було проінформовано, що за зазначеною адресою відсутні договірні відносини між Товариством та будь-якою особою. 11.09.2024 ОСОБА_1 надано заяву про укладання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та інші документи для укладення договору споживача. Водночас на звернення ОСОБА_1 вх. від 11.09.2024 № ЗС-С-823 з проханням провести підключення та надати послугу після її оплати, відповідно до пп. 7.12, 7.13 Правил, ОСОБА_1 отримано рахунок-фактуру № 234832_735_ПП164 па підключення електроустановки.

16.09.2024 ОСОБА_1 звернувся ГУ Держпродспоживслужби зі скаргою (вх. № С-756) щодо обставин припинення розподілу електричної енергії ОСОБА_1 , як власнику квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом від 24.09.2024 № 234130 за адресою: АДРЕСА_1 зафіксовано обставини самовільного підключення електроустановки до електричної мережі оператора системи розподілу без порушення схеми обліку шляхом підключення електропроводки після відключення. Виявлено порушення п.8.4.2 ПРРЕЕ (т.1 а.с. 72). У примітці до вказаного акту (т.1 а.с. 75) ОСОБА_1 пояснив, що самовільно не підключав електричну енергію, це провели працівники КСП «Харківміськліфт» згідно заявки 1275.

25.09.2024 електроустановка за адресою об`єкта : АДРЕСА_1 відключена, про що свідчить завдання на відключення електричної енергії № 167930_О від 25.09.2024 (т.1 а.с. 93).

25.09.2024 на кінець робочого дня, після оплати ОСОБА_1 послуги з підключення електроустановки згідно з рахунком - фактурою № 234832 735 ПП164, було виконане підключення електроустановки ОСОБА_1 до мереж АТ «Харківобленерго» та проведено технічну перевірку вузла обліку електричної енергії.

Листом НКРЕКП від 29.10.2024 № 22227/20.3/-24 (т.2 а.с. 59) на звернення ОСОБА_1 від 25.09.2024 та від 04.10.2024 повідомлено, що згідно з інформацією, наданою оператором системи розподілу АТ «Харківобленерго», договірні відносини щодо розподілу електричної енергії на об`єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , існували з іншою особою до 10.09.2024. Так, у зв`язку з надходженням від попереднього споживача (власника об`єкта) інформації щодо зміни власника об`єкта, ОСР листом від 08.07.2024 було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність врегулювання договірних відносин та листом від 02.08.2024 повідомлено про припинення розподілу електричної енергії у разі неукладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. У свою чергу, за інформацією, наданою ОСОБА_1 , останній звернувся із заявою до ОСР щодо укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у паперовій формі та надав відповідні документи. 16.08.2024 ОСОБА_1 отримав паперовий примірник договору, який було ним підписано 19.08.2024. При цьому з метою уточнення умов договору ОСОБА_1 намагався отримати відповідні роз`яснення щодо договору від ОСР. Водночас, ОСР повідомлено, що відповідно до звернення ОСОБА_1 від 09.08.2024 щодо укладення договору з наданням відповідних документів ОСР рекомендованим листом було надіслано ОСОБА_1 два примірники договору, один з яких не було повернуто підписаним ОСОБА_1 . Разом з цим, на підставі заяви попереднього споживача щодо припинення дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та у зв`язку з відсутністю від ОСОБА_1 (як нового власника об`єкта) дій щодо підписання та повернення наданого ОСР договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (що б підтверджувало узгодження його умов), 10.09.2024 електроживлення вказаного об`єкта було припинено ОСР. 11.09.2024 на підставі заяви ОСОБА_1 з наданням відповідних документів між ОСОБА_1 та ОСР було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. При цьому ОСОБА_1 не було здійснено оплату вартості робіт з підключення електроустановки. Натомість, 16.09.2024 ОСОБА_1 повідомив ОСР про наявність електроживлення за об`єктом заявника. Крім того, ОСР зазначено, що під час перевірки електроустановки у відключеному стані було виявлено самовільне підключення електроустановки до електричної мережі. У зв`язку з цим, ОСР були вжиті заходи з повторного відключення та складено акт про порушення від 24.09.2024 № 234130.

Після сплати ОСОБА_1 вартості робіт з підключення електроустановки 25.09.2024 ОСР було вжито заходи з відновлення електроживлення об`єкта.

Представник відповідача в обґрунтуванням своєї правової позиції по справі та правомірності прийняття спірного припису вказує, що з моменту переходу права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , перейшли й права та обов`язки за договором про розподіл. На думку представника відповідача, новий власник, ОСОБА_1 приєднався до договору про розподіл 11.09.2024, свідченням чого є копії заяви ОСОБА_1 про укладання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 11.09.2024, заяви-приєднання від 11.09.2024. При цьому, розірвання договору про розподіл з попереднім власником ( ОСОБА_2 ) та укладення договору про розподіл з новим власником ( ОСОБА_1 ) відбулося в межах одного розрахункового періоду, що відповідно до Кодексу систем розподілу не передбачає припинення електропостачання об`єкта.

Отже, ключовими аспектами у спірних правовідносинах є з`ясування моменту та необхідних умов для завершення акцепту договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з ОСОБА_1 (як новим власником об`єкту нерухомості) та, відповідно, наділення останнього статусом споживача електроенергії у разі дотримання останнім порядку акцептування договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, як публічного договору приєднання у розрізі приписів Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ).

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону України Про ринок електричної енергії (далі - Закон) під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ Харківенергозбут, а АТ Харківобленерго виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Правонаступником у частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 залишається АТ Харківобленерго, яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

На виконання абз. 18 п. 13 розділу XVII Закону оператор системи розподілу АТ Харківобленерго передав ПрАТ Харківенергозбут, як постачальнику універсальних послуг, дані побутових та малих непобутових абонентів, які згідно з вимогами Закону мають право на отримання універсальних послуг.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно п. 8. постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (в редакції, яка діяла станом на 01.01.2019) Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб- сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальйих послуг.

Відповідно до п.1.2.15 гл.1.2 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами, а відповідно до визначень термінів наведених у п.1.1.2 гл.1.1 розділу I, оператор системи - оператор системи передачі, оператор системи розподілу або оператор малої системи розподілу; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Таким чином, передумовою споживання послуги з розподілу електричної енергії, є обов`язкове укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, і лише після його укладання, власник житлового об`єкта нерухомого майна, набуває прав, обов`язків і статусу споживача.

Тобто, особа, що є власником нерухомого майна, набуває статусу споживача лише у разі укладання договору про надання послуг з розподілу та водночас, не є споживачем, у разі відмови від укладання такого договору, що безумовно є правом такої особи.

Відтак, зважаючи на заборону споживання (використання) електроенергії без укладання договору на послугу розподілу електричної енергії, фізична особа може використовувати електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, лише після укладання відповідного договору та відповідно, лише після такого укладання набуває статус споживача.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч.1 ст.641 ЦК України, пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. Згідно до ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

За приписами ч.1 ст.643 ЦК України, якщо у пропозиції укласти договір, вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

За приписами ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Так, Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, а його текст розміщено на офіційному сайті АТ Харківобленерго та в розумінні ч.1 ст.641 ЦК України, це є публічною пропозицією АТ Харківобленерго укласти Договір розподілу кожному хто звернеться, зокрема і гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.1 розділу II Кодексу систем розподілу, договір про надання послуг з розподілу електроенергії - домовленість сторін про доступ до системи розподілу, яка укладається між оператором системи розподілу (ОСР), що здійснює розподіл електроенергії на території ліцензованої діяльності, та користувачіем системи розподілу (Користувачем).

Згідно з п. 1.2.15 глави 1.2 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Договори, передбачені цими Правилами, укладаються у письмовій формі в паперовому або в електронному вигляді.

Нормою пункту 2.1.3 глави 2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Відповідно до п.п.11.3.2, 11.3.3, 11.3.4. глави 11.3. розділу ХІ Кодексу систем розподілу, для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії Користувач повинен подати ОСР письмову заяву (засобами поштового або електронного зв`язку) та документи, визначені цим Кодексом, за 20 робочих днів до бажаної дати початку отримання послуг з розподілу електричної енергії. Форма заяви на укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії розробляється ОСР. У заяві Заявник має вказати, зокрема:1) персоніфіковані та контактні дані Заявника; 2) адресу об`єкта(ів) Заявника;3) EIC-код(и) точки(ок) вимірювання обліку електричної енергії за об`єктом споживач; 4) предмет заяви; 5) обсяги замовленої послуги (дозволена потужність у кВт з урахуванням категорійності, визначена діючим договором про електропостачання, або потужність, забезпечена виконаним договором про приєднання) та період використання у різні періоди доби; 6) дату подання заяви;7) підпис. ОСР надає бланк заяви на запит Заявника, а також розміщує його на своєму власному вебсайті у доступному для перегляду та завантаження форматі. На вебсайті ОСР також розміщується зразок заповнення заяви на укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та перелік документів, які додаються до заяви.

Відповідно до пп. 11.5.11 п.11.5 Кодексу систем розподілу, припинення/обмеження розподілу електричної енергії за заявою Користувача здійснюється у разі остаточного припинення експлуатації електроустановки та/або продажу/передачі прав власності/користування на електроустановку (об`єкт). Користувач зобов`язаний повідомити про це ОСР не пізніше ніж за 20 робочих днів до дати настання зазначеної події та остаточно розрахуватись з ним за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії.

За наявності технічної можливості, ОСР зобов`язаний припинити/обмежити розподіл електричної енергії Користувачу із заявленої ним дати бажаного, тимчасового припинення/обмеження розподілу електричної енергії або остаточного припинення експлуатації електроустановки та/або продажу/передачі прав власності/користування на електроустановку (об`єкт).

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення Користувачем ОСР про остаточне припинення експлуатації електроустановки та/або продаж/передачу прав власності/користування на електроустановку (об`єкт) Користувач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4.12 розділу IV ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Також, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення які розраховані відповідно до Постанов НКРЕКП.

Так, відповідно до листа АТ «Харківобленерго» від 23.08.2024 № 56PPE/20-2205 та на підставі вимог п.п. 11.3.11 Kодексу систем розподілу, ОСОБА_1 роз`яснено, що він повинен не пізніше 20 календарних днів з дати отримання договору, повернути Оператору системи розподілу, підписаний примірник договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Даний лист з паперовими примірниками договору вручено ОСОБА_1 , 16.08.2024, особисто, тобто граничним днем для акцепту та повернення підписаного примірника договору, було 05.09.2024.

Однак, станом на 10.09.2024 два примірники договору про розподіл та заяву-приєднання (Додаток №1 до договору), для його акцептування не були повернуті підписаними до АТ «Харківобленерго».

Вказані обставини підтверджені ОСОБА_1 у скарзі від 16.09.2024, де останнім зазначено про те що публічно ОСОБА_1 договір підтвердив, а формально недооформив - договір,який ОСОБА_1 відправляли для підписання АТ «Харківобленерго» ОСОБА_1 підписав, але паперовий формат не встиг підвезти.

Таким чином, суд зазначає, що у даному випадку ОСОБА_1 , як новим власником нерухомого майна, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 з 10.09.2024 (дати розірвання ОСОБА_2 , як попереднім власником вказаної квартири, договору про постачання електроенергії) не завершено процедуру акцептування договору про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом надсилання (повернення) примірника підписаного договору до оператора системи розподілу електроенергії- АТ «Харківобленерго», що, в свою чергу, має наслідком не набуття станом на 10.09.2024 ОСОБА_1 статусу споживача електроенергії за зазначеним вище об`єктом нерухомого майна.

За приписами п.2.1.2 гл.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем», а також норми п.7.1 вказаних правил, якою встановлено, що електрична енергія постачається безперервно споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником.

Отже, законодавцем унормовано, що на день припинення надання послуги з розподілу електроенергії за заявою колишнього власника оператор системи розподілу позбавлений обов`язку забезпечити безперервність надання комунальної послуги з енергопостачання на такий об`єкт за відсутності акцептування новим власником нерухомого майна договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відтак, станом на 10.09.2024 мала місце ситуація, коли за об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 з попереднім власником, ОСОБА_2 , 10.09.2024 (з яким було первинно укладено договір про надання послуг з електропостачанння та на імя якого сформовано особовий рахунок НОМЕР_1 на оплату електричної енергії, на оплату якого надходили кошти) припинено дію договору про розподіл і припинено надання послуги за цим договором за заявою ОСОБА_2 , а новий власник ОСОБА_1 станом на вказану дату, не прийняв пропозицію АТ «Харківобленерго» укласти договір споживача про розподіл та протягом встановленого в пропозиції строку, не повернув на адресу АТ «Харківобленерго» підписаний примірник договору, а тому не був споживачем послуги з розподілу електричної енергії, з огляду на що АТ «Харківобленерго» правомірно припинено електропостачання 10.09.2024 по вказаній вище адресі, що відповідає приписам п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії та вказує на недопущення порушення позивачем п.2.1.2 гл.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Щодо аргументації відповідача в частині порушення АТ «Харківобленерго» п. 11.5.11 Кодексу систем розподілу, з огляду на те, що припинення договору споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії з колишнім власником електроустановки відбулось 10.09.2024, а укладання такого договору з новим власником електроустановки відбулось на наступний день, 11.09.2024, тобто одночасно, в межах одного розрахункового періоду, що є підставою не здійснювати припинення електропостачання, суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до приписів абз.7 п.11.5.11 Кодексу систем розподілу щодо припинення/обмеження розподілу електричної енергії за заявою Користувача, відновлення тимчасового припинення/обмеження розподілу електричної енергії здійснюється Оператором системи розподілу, за зверненням Користувача, протягом 5 робочих днів з дати оплати послуги з відновлення електроживлення.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , 11.09.2024, на наступний день після припинення договору споживача про розподіл та припинення розподілу електроенергії за заявою ОСОБА_2 , надав АТ «Харківобленерго заяву про укладання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та заяву приєднання (додаток №1 до договору розподілу), отримав Паспорт точки розподілу електричної енергії та відповідні документи, на підставі яких, між АТ «Харківобленерго» та ОСОБА_1 , укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 11.09.2024 № 1678043.

Тобто, станом на день припинення розподілу електричної енергії 10.09.2024, не було здійснено повного розрахунку за надані послуги на вказану дату і в межах одного розрахункового періоду, ОСОБА_1 не акцептовано договір у той же день. Відтак, вказана позиція відповідача є безпідставною та необґрунтованою.

Щодо епізоду по факту самовільного підключення до електромережі та відсутність підстав для припинення розподілу за самовільне підключення, що мало місце 24.09.2024, суд зазначає наступне.

Так, умовами пп.4 п.7.1 р.7 Договору про розподіл, передбачено право Оператора системи обмежувати або припиняти розподіл електричної енергії у випадку та у порядку передбаченому абз.3 п.7.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до приписів п.7.6 Правил роздрібного ринку електричної Енергії, припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи без попередження споживача за відсутності ініціативи особи (спадкоємця) щодо укладення договору відповідно до пункту 2.1.8 глави 2.1 розділу II цих Правил впродовж 20 робочих днів з дня відправлення запиту в порядку визначеному пунктом 4.27 розділу IV цих Правил.

У разі виявлення факту приєднання споживачем струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку оператор системи має право припинити електроживлення лише безоблікового приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта про порушення, припиненню електроживлення підлягає об`єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті.

Крім того, відповідно до п.11.5.17 Кодексу систем розподілу, у разі самовільного відновлення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), Оператор системи розподілу, має право без попередження повністю припинити розподіл електричної енергії після оформлення Акта про порушення у порядку, встановленому ПРРЕЕ.

За приписами п.п. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку.

Представник позивача пояснив, що власник квартири ОСОБА_1 , 11.09.2024, уклав з АТ «Харківобленерго» договір споживача про надання послуги розподілу електричної енергії № 1678043 та звернувся з письмовою заявою від 11.09.2024, на проведення повторного підключення електроустановки (вх. №ЗС-С-823). Однак ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відповідно до абз.7 п.11.5.11, п.11.5.24 гл.11.5 р. ХІ Кодексу систем розподілу, надання послуги з повторного підключення електроустановки до мережі, що належить АТ «Харківобленерго», відбудеться після відшкодування витрат АТ «Харківобленерго» на iї надання та оплати згідно з наданим йому рахунком - фактурою №234832 735 ПП164.

Натомість, станом на 24.09.2024, вказаний рахунок ним не було оплачено. При цьому, ОСОБА_1 , в порушення порядку встановленого абз.7 п.11.5.11, п.11.5.24 гл.11.5 р.ХІ Кодексу систем розподілу, маючи інформацію про необхідність оплати вартості повторного підключення електроустановки та після отримання рахунку - фактури № 234832 735 ПП164, ініціював і організував самовільне підключення за адресою: АДРЕСА_1 , до мережі, що належить АТ «Харківобленерго», яке за його заявкою виконали працівники КСП «Харківміськліфт» ще 10.09.2024.

Вказані обставини щодо самовільного підключення квартири, яка належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до електромережі зафіксовано у акті про порушення від 24.09.2024 №234130, в якому зафіксовано порушення п. 8.4.2 ПРРЕЕ.

Відтак зазначені вище обставини спростовують твердження відповідача про відсутність факту самовільного підключення ОСОБА_1 до електромережі, оскільки таке підключення мало місце за фактом звернення ОСОБА_1 до працівників КСП «Харківміськліфт» та, відповідно, свідчать про необґрунтованість та недоведеність позиції відповідача про порушення позивачем », абз. 3 п. 7.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії та п. 10.1 Договору про розподіл.

Стосовно вимоги про скасування акту про порушення № 234130 від 24.09.2024, що зафіксовано у оскаржуваному приписі до акту перевірки № 257 від 17.10.2024, суд зазначає наступне.

Так, п.1.1.2 гл.1.1 р.I Правил роздрібного ринку електричної енергії унормовано, що самовільне підключення без порушення схеми обліку - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, передбаченою проєктними рішеннями та/або договором з оператором системи, після їх відключення оператором системи в установленому законодавством порядку (за умови наявності договору з оператором системи).

Відтак, у спірних правовідносинах, складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення правил користування електричною енергією для населення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання ПРРЕЕ, а тому скасування акту про порушення правил користування електричною енергією не є належним способом захисту прав, оскільки складення зазначеного документу уповноваженими особами не свідчить про порушення прав споживача електричної енергії, а є підставою для припинення послуги розподілу електричної енергії, внаслідок виявленого порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Поряд з цим, суд також зауважує, що предмет перевірки, яка була проведена співробітниками Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області та в ході якої надана оцінка акту «АТ «Харківобленерго» від 24.09.2024 № 234130 (стосовно самовільного підключення ОСОБА_1 електроустановки) виходить за межі поставлених ОСОБА_1 питань у його заяві від 16.09.2024 року, яка слугувала підставою для проведення відповідачем перевірки, що додаткового свідчить про протиправність спірного припису Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акту від 17.10.2024 № 257.

Стосовно обґрунтованості припису відповідача до акту перевірки № 257 від 17.10.2024 у частині повернення коштів, сплачені ОСОБА_1 за відновлення послуги з розподілу електричної енергії «АТ «Харківобленерго», до його квартири, суд зазначає, що повторне підключення електроустановки відбувається відповідно до п.11.5.24 КСР, згідно якого відшкодування витрат Оператора системи розподілу на відновлення розподілу електричної енергії Користувачу (повторне підключення електроустановки) здійснюється за рахунок сторони, за зверненням або з вини якої відбулося припинення розподілу електричної енергії (відключення електроустановки), за винятком форс- мажорних обставин.

Отже, вищезазначена вимога відповідача не відповідає приписам чинного законодавства та додаткового свідчить про необґрунтованість та безпідставність спірного припису відповідача до акту перевірки № 257 від 17.10.2024.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що під час перевірки, не встановлено фактів порушень нормативних актів, на підставі яких здійснюється регулювання у сфері житлово-комунальних послуг з боку АТ Харківобленерго та не встановлено яким чином порушено права ОСОБА_1 , у той час коли останній, як було встановлено судом вище, не виклав відповідний договір з надавачем таких послуг, не завершив процедуру акцептування договору про надання послуг з електропостачання та ініціював самовільне підключення до електромережі.

Відтак, враховуючи, що АТ Харківобленерго, як оператором системи розподілу, у спірних правовідносинах не було допущено порушення п.1 ч.2 ст.8 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ч.1 ст.17 Закону України Про захист прав споживачів, п. 7.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії та п. 11.5.11 Кодексу систем розподілу, припис Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області до акту перевірки № 257 від 17.10.2024 підлягає скасуванню.

В силу ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у обраний судом спосіб.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н 61037, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (просп. Науки, 40, 6 пов.,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61166, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області з проведення позапланової перевірки Акціонерного товариства "Харківобленерго".

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акту від 17.10.2024 № 257.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" () сплачену суму судового збору у розмірі 6056 (шість тисяч пятдесят шість) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 19 травня 2025 року.

Суддя А.С.Мороко