Справа № 756/11838/24
Суддя: Диба О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Провадження №2-а/756/90/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря Загороднюк В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що постановою №462 від 13.09.2024 винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., з посиланням на відмову від проходження медичного огляду.

Позивач зазначає, що винесена постанова є незаконною, такою, що складена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки він від проходження медичного огляду не відмовлявся, проте повідомив про те, що його виключено з військового обліку. Повідомлення позивача про не проходження ВЛК внаслідок виключення його з військового обліку було розцінено представником відповідача як відмова в проходженні медичного огляду, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувану постанову.

На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №462 від 13.09.2024 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , якою позивача притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.10.2024 позовну заяву повернуто позивачу (головуючий суддя Ткач М.М.).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18.10.2024, справу направлено для продовження розгляду д осуду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 головуючим у справі визначено суддю Дибу О.В.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, подав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач відмовився від проходження ВЛК мотивуючи своє рішення бажанням пройти ВЛК за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим оскаржувана постанова є правомірною. Крім того, зазначив, що постанова міститься усі необхідні відомості, що спростовує твердження позивача про незаконність постанови.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Відповідно до права, визначеного в ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа може в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно протоколу №462 про адміністративне правопорушення від 13.09.2024, складеного офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_3 , 13.09.2024 о 08 год. 20 хв. ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: відмовився від проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 13.09.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Зі змісту вказаного протоколу убачається, що позивача було повідомлено про те, що розгляд адміністративного матеріалу про притягнення його до адміністративної відповідальності відбудеться 13.09.2024 о 08 год. 30 хв. у приміщенні № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевказаного протоколу 13.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 винесено постанову №462, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: відмова від проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 13.09.2024, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

При цьому, відповідачем було надано разом з відзивом повістку №Б/189865, з якої убачається, що ОСОБА_1 запрошено з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 ) на 13.09.2024 о 08:15 годині, з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення персональних даних, даних військово-облікового документа, призову на військову службу військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно направлення №2/13740 від 13.09.2024 наданого відповідачем, позивача направлено для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ДШВ у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період.

У відповідності до акта про відмову від проходження ВЛК від 13.09.2024, позивач в присутності рядового поліції відмовився від проходження ВЛК у зв`язку із бажанням пройти ВЛК за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 .

Водночас, в матеріалах справи міститься тимчасове посвідчення позивача №2/1/185 видане 19.09.2018, з якого убачається, що позивача виключено з 19.09.2018 з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі пп.6 п.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента №64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, що охоплюється дією особливого періоду.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі - Порядок), цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 47 Порядку у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 13, для призовників - додаток 17 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №352 від 21.03.2002) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

Підпунктом 2 п.1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.3 цього Додатку 2 до Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Суд зазначає, що у відповідності до положень ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як встановлено судом, матеріали справи не містять будь-яких доказів, який саме пункт ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було інкриміновано позивачу в порушення вимог чинного законодавства у зв`язку з відмовою від проходження медичного огляду, оскільки як убачається зі змісту вказаної статті, вона містить кілька пунктів, кожен з яких складається з кількох абзаців, які передбачають самостійну вимогу по виконанню обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень скасовує постанову і закриває справу.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження порушення позивачем приписів ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ), третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №462 від 13.09.2024 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складання його повного тексту.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 05.05.2025.

Суддя: Олексій ДИБА