Справа № 640/7079/22
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/7079/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Захаров Артем Вячеславович (далі - представник позивача), до Державної міграційної служби України (далі - відповідач-1, ДМС України), Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - відповідач-2, ГУ ДМС в Харківській області) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон позивача, оформлений ГУ ДМС в Харківській області 18 березня 2016 року, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27 серпня 2013 року;

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон позивача, затверджений ДМС України 05 квітня 2016 року, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27 серпня 2013 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що висновок службового розслідування, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27 серпня 2013 року, прийнято без наявності законних підстав. Позивач стверджує, що отримав паспорт громадянина України у 2013 році в АР Крим, на підставі якого йому видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон. При цьому, жодних порушень законодавства України установлено не було. Позивач стверджує, що посилання в оскаржуваному висновку службового розслідування на те, що паспорт виданий на тимчасово окупованій території не є підставою для визнання його недійсним, оскільки така видача відбулась до часу окупації. Крім того, жодних визначених законом підстав для визнання паспорта недійсним у немає.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ДМС України у липні 2022 року подало відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що висновок службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон позивача є законним і обґрунтованим, прийнятим відповідно у визначеному законодавством порядку відповідно до повноважень та у спосіб, що регулює правовідносини в сфері набуття громадянства України та документування осіб паспортом громадянина України.

У липні 2022 року ГУ ДМС в Харківській області також подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому заперечує проти задоволення позову, оскільки відсутня інформація щодо проходження позивачем процедури набуття громадянства України відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», за територіальним походженням. Таким чином, ніяк не підтверджується факт набуття громадянства України позивачем. У зв`язку з відсутністю документального підтвердження належності ОСОБА_1 до громадянства України, немає підстав вважати його громадянином України. Оскільки паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Масандрівським МС ГУ ДМС України в АР Крим 20 серпня 2013 року, є таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, відповідно, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 27 серпня 2013 року визнано недійсним і таким, що підлягає знищенню в установленому порядку.

У липні 2022 року представником позивача подано відповіді на відзиви ДМС України і ГУ ДМС в Харківській області, в якому зазначено, що відсутність документів, покладених на обґрунтування висновків службового розслідування, викладених у висновку від 18 березня 2016 року, свідчить про його необґрунтованість та протиправність дій відповідача-2 щодо його оформлення. При цьому, відповідачем не надано суду жодного доказу наявності будь-якої визначеної законодавством підстав визнання недійсним паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача.

На виконання положень Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року справу прийнято до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Після прийняття справи Луганським окружним адміністративним судом, сторони справи, користуючись правом на подання заяв по суті справи, подали додаткові пояснення у справі, в яких наполягають на своїх попередніх позиціях.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено наступне.

20 серпня 2013 року Масандрівським МС ГУ ДМС України в АР Крим видано паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

22 серпня 2013 року до відділу централізованого оформлення документів № 2 Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України в Харківській області звернувся громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Абу-Дабі, ОАЕ, з питання оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

За результатами розгляду заяви про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, 29 серпня 2013 року ГУ ДМС України в Харківській області було прийнято рішення про видачу ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 27 серпня 2013 року, орган 6390.

Начальником відділу централізованого оформлення документів № 2 Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України в Харківській області, за дорученням Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ДМС України, на виконання вимог пункту 56 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року № 152, здійснено службове розслідування щодо законності документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію особи громадянином України встановлено, що, нібито, згідно з рішенням ГУ ДМС України в АР Крим від (дата прийняття рішення відсутня) громадянин ОСОБА_1 набув громадянство України на підставі частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» (за територіальним походженням). Довідка видана до паспорта від 14 грудня 2012 року № НОМЕР_3 , «виданого владою Лівану для палестинських біженців», та є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України - у графі зазначено «паспорта». Довідка від 20 серпня 2013 року містить підпис, прізвище та ініціали - П. Г. Яроша , т. в. о. начальника Головного управління ДМС України в АР Крим.

Підтвердити або спростувати факт прийняття рішення ГУ ДМС України в АР Крим щодо набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство», та видачу йому у 2013 році ГУ ДМС України в АР Крим довідки від 20 серпня 2013 року № 34 про реєстрацію особи громадянином України неможливо через те, що Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України.

Таким чином, факт набуття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянства України на підставі частини першої статті 8 вищезазначеного Закону та справжність видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України викликає сумніви та унеможливлює, у даному випадку, саму процедуру набуття громадянства України особами - вихідцями з Близького Сходу.

Враховуючи викладені обставини, ГУ ДМС України в Харківській області було складено висновок службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 18 березня 2016 року, яким паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 27 серпня 2013 року було визнано недійсним і таким, що підлягає знищенню в установленому порядку.

04 квітня 2016 року вказаний висновок службового розслідування був затверджений директором Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ДМС України.

Не погоджуючись з указаними рішеннями відповідача позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-III).

Згідно зі статтею 3 Закону № 2235-ІІІ громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3 - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно зі статтею 6 Закону № 2235-ІІІ громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факта батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Статтею 8 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до статті 21 Закону № 2235-III рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

При цьому, суд зауважує, що станом на час розгляду цієї справи відсутні докази скасування рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України.

У той же час, суд вважає, що факт отримання з порушенням закону паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, які є документами, що підтверджують громадянство України, набуття якого не підтверджено, має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак у службовому висновку вказано, що підтвердити чи спростувати факт прийняття рішення ГУ ДМС в АР Крим щодо набуття громадянства України позивачем на підставі частини першої статті 8 Закону № 2235-ІІІ та видачу йому у 2013 році довідки від 20 серпня 2013 року № 34 про реєстрацію особи громадянином України неможливо через те, що Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України.

Зазначене беззаперечно вказує на те, що орган контролю не формував свої висновки на підставі тих документів, які були враховані компетентним органом під час видачі позивачу паспорта громадянина України.

Крім того, наведене свідчить про те, що органами державної влади не вчинялись дії щодо встановлення обставин документування позивача паспортом громадянина України.

Матеріали справи також не містять доказів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення паспорта громадянина України свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого він не мав права набути громадянство України.

Між тим, отримавши паспорт громадянина України позивач надалі добросовісно вважав, що ним додержано вимоги закону щодо набуття громадянства України.

За таких обставин, відповідачі, у порядку виконання обов`язку, визначеного частиною другою статті 77 КАС України, не довели обґрунтованість прийнятого висновку, з огляду на те, що він ґрунтується виключно на припущеннях і сумнівах.

З урахуванням того, що станом на час документування позивача паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27 серпня 2013 року паспорт громадянина України, виданий позивачу 27 серпня 2013 року, був чинним та станом на час затвердження оскаржуваного висновку, так і на час розгляду справи, рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України не скасовано, суд дійшов вважає, що оскаржуваний висновок не ґрунтується на нормах закону, а тому він підлягає скасуванню.

Аналогічний підхід застосування зазначених норм права, у подібних правовідносинах з тотожнім предметом спору, висловлений Верховним Судом у постановах від 13 серпня 2020 року у справі № 820/1042/17, від 02 серпня 2019 року у справі № 826/9758/18 і від 21 листопада 2019 року у справі № 810/1594/18.

Таким чином, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідачі як суб`єкти владних повноважень в ході судового розгляду не довели обґрунтованість своїх висновків і правомірність прийнятого на їх підставі рішення у зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги.

Суд вважає, що належним способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у межах спірних правовідносин є:

- визнання протиправним та скасувати висновок службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлений ГУ ДМС в Харківській області 18 березня 2016 року, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27 серпня 2013 року;

- визнання протиправними дії ДМС України щодо затвердження 05 квітня 2016 року висновку службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлений ГУ ДМС в Харківській області 18 березня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн, що підтверджується квитанцією від 05 травня 2022 року № 0.0..1.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, як суб`єкта владних повноважень, яким допущено прийняття протиправного рішення.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса для листування: АДРЕСА_1 , на ім`я адвоката Ковальчука І. В.) до Державної міграційної служби України (ідентифікаційний код 37508470, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9), Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (ідентифікаційний код 37764460, місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Римарська, 24 ) про визнання протиправним та скасування рішення.

Визнання протиправним та скасувати висновок службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлений Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області 18 березня 2016 року, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27 серпня 2013 року.

Визнання протиправними дії Державної міграційної служби України щодо затвердження 05 квітня 2016 року висновку службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області 18 березня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1984,80 грн (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Кисіль