Справа № 320/15544/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м.Київ №320/15544/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідача-1), Головного управління ПФУ в Закарпатській області (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 від 3 листопада 2022 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»);

- зобов?язати відповідача призначити і здійснити виплату позивачу до пільгового стажу період роботи у ПАТ «Трест» Київелектромонтаж» пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 27 жовтня 2022 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя ОСОБА_2 ) відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.10.2023 за № 949/0/15-23 ОСОБА_2 було звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до частини 9 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 14 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

На підставі вказаного справа підлягає прийняттю до провадження, а її розгляд починається спочатку.

Пунктом 3 визначено, засади використання автоматизованої системи документообігу Київського окружного адміністративного суду, затверджених рішенням зборів суддів Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 (з наступними змінами та доповненнями), Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України №30 від 26.11.2010 року (з наступними змінами і доповненнями), з метою додержання процесуальних строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктами 2.3.3, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, підпункту 3.3.2 пункту 3.3 частини 3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду Київського окружного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл справ на підставі Розпорядження від 03.01.2024 №2-р/ка.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цю справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І.

Ухвалою суду від 15.01.2024 справу прийнято до провадження судді Лисенко В.І. та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що він звернувся до ГУ ПФУ в м.Києві з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки має необхідний пільговий та загальний стаж та досяг відповідного віку. Проте, ГУ ПФУ в Закарпатській області, розглянувши заяву позивача у порядку екстериторіальності, своїм рішенням від 03.11.2022 відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу. Вважаючи рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідачі, ГУ ПФУ в м.Києві та ГУ ПФУ в Закарпатській області, надіслали відзиви на позовну заяву, у яких зазначили про те, що відповідно до наданих позивачем документів до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано період з 22.08.1992 по 30.06.2002, оскільки атестація 1993 р. та 1996 р. проведена по посаді електрогазозварник, що не відповідає посаді зазначеній у пільговій довідці; у період з 1998-2002 р. відсутнє нарахування заробітної плати. Отже, оскільки у позивача відсутній пільговий стаж для призначення пільгової пенсії за віком (Список №2) згідно заяви від 27.10.2022 відсутні підстави для призначення пенсії за віком.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

27.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо призначення та виплати пенсії за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатської області з урахуванням принципу екстериторіальності розглянуто заяву ОСОБА_1 від 27.10.2022 щодо призначення та виплати пенсії за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ.

Рішенням від 02.11.2022 №42 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.114 розділу ХІУ Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки згідно з наданими документами страховий стаж особи - 23 роки 11 місяців, пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 7 років 9 місяців та 11 днів.

До пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 22.08.1992 по 30.06.2002, оскільки атестація 1993 р. та 1996 р. проведена за вказаною посадою - електрогазозварник, що не відповідає посаді, зазначеній у пільговій довідці.

Період 1998 р. - 2001 р. - зазначено, що позивач працював повний робочий день, однак відповідно до даних персоніфікованого обліку прослідковуються місяці без нарахування заробітної плати.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивача звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV(далі - Закон №1058-IV), на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2023 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону (вказаною нормою передбачено досягнення віку 60 років): чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Посада електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні (код - 756), передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 04.08.1987 підтверджується, що він з 04.08.1987 по 31.03.2005 працював на посаді електрозварника ручної зварки 3го розряду в Управлінні механізації ВАТ "Київоздоббуд".

Згідно довідки ВАТ «Київоздоббуд" від 23.03.2021 №19 позивач у період з 04.08.1987 (наказ №160-к від 04.08.1987) по 31.03.2005 (наказ №27к від 01.03.2005) виконував роботи з ручного електрозварювання металевих конструкцій на новому будівництві громадських та адміністративних споруд, контактною, шовною та стиковою зваркою не займався. За професією, посадою електрозварник ручного зварювання, що передбачена Списком №2 розділ ХХХІІІ підрозділ - код КП 33, підстава Постанова КМУ №36 від 16.01.2003. За період з 04.08.1987 по 31.03.2005 пільговий стаж складає 17 років 7 місяців 28 днів.

Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи: з 22.08.1992 по 30.06.2002, оскільки атестація 1993 р. та 1996 р. проведена за вказаною посадою - електрогазозварник, що не відповідає посаді, зазначеній у пільговій довідці.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься наказ УМ тресту "Київоздобуд" (пізніше УМ ВАТ "Київоздоббуд", ПАТ "Трест" Київелектромонтаж") №160-к від 04.08.1987 про прийняття на постійну роботу ОСОБА_1 електрозварником ручної роботи.

Суд зазначає, що під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовують Списки, чинні на період роботи особи, тобто:

1) якщо пільгова робота до 31.12.1991, застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 №1173;

2) якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994 року, застосовуються Списки №1, 2 затверджені п: становою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. № 10;

3) якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, застосовуються Списки №1,2 затверджені ~ становою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162;

4) якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 (або тільки почалась після юсі дати), застосовуються Списки №1, 2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом ХХХШ "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 рою №2 10. передбачалася посада "електрозварник".

Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, були передбачені професії газозварників та електрозварників ручного зварювання.

Постановою КМУ від 24.06.2016 № 461 розділу XXXIII «Загальні професії» передбачена посада «електрогазозварник» та «газозварник».

З огляду на вищезазначене, професія електрогазозварника (газоелектрозварника) та електрозварника ручного зварювання в спірний період була передбачена у всіх Списках № 2.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назві професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварник. ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підставі для твердження, що професія зварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Таким чином, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду роботи оскільки згідно первинних документів, позивача з 04.08.1997 прийнято на посаду електрозварника ручної зварки 3го розряду, а в наказах про атестацію зазначено посаду як електрогазозварник, що не відповідає посаді зазначеній у пільговій довідці, суд вважає безпідставними, оскільки те, що позивач працював в спірний період на роботі, передбаченій Списком №2, підтверджується записами в його трудовій книжці та довідкою, виданою за місцем роботи.

Додатково суд зазначає про те, що згідно з п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України №442 від 01.08.1992 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з п. 10 Порядку №442, результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до п.4 Наказу від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за №1451/11731(надалі - Порядок) атестація робочих місць зі умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до п.5 Порядку №383 застосування Списків № 1 та № 2 у разі підтвердженні за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію з віком на пільгових умовах за Списками № 1 чи № 2 працівникам окремих видів виробництві робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місця не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації.

Атестація робочого місця Позивача підтверджується копією наказу №2 від 06.01.199 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», копією наказу №5 від 29.01.199 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», копією наказу №34 від 31.08.2001 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці».

Слід зазначити, що зазначена посада Позивача "електро-газозварник" у наказах про проведення атестації робочих місць є формальними неточностями у документах, оскільки факт роботи позивача на підприємстві ВАТ «Київоздоббуд" у період 04.08.1987 по 31.03.2005 підтверджується записами в трудовій книжці, пільговою довідкою, датами про прийняття і звільнення з роботи, а за загальним правилом формальні неточності не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду щодо неврахування спірного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квіти 2019 року у справі №593/283/17 і рішенні Донецького окружного адміністративного суд від 25 червня 2020 року у справі №200/5107/20-а.

Також суд зазначає, що факт не нарахування заробітної плати або відсутності відомостей про нарахування заробітної плати позивачу в окремі періоди не є законодавчою підставою для відмови у врахуванні таких періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Тому помилковими є доводи відповідача й про те, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 1998 по 2001 роки, оскільки відсутні відомості про нарахування заробітної плати позивачу.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації (зокрема, довідок) з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист. Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Отже, період роботи позивача з 22.08.1992 по 30.06.2002 слід зарахувати до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Проте, згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 02.11.2022 №42 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , та як наслідок, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 по 30.06.2002 до пільгового стажу за Списком №2.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в м.Києві призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає таке.

Статтею 58 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.

Відповідно до приписів розділу IV Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2). Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п.4.3).

Заяву про призначення пенсії позивач подав за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії, яким у цьому випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

З огляду на викладене, з метою захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Водночас, слід відмовити у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в м.Києві вчинити певні дії, оскільки воно лише повідомило позивача про прийняте рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 1073,60 грн. стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, оскільки рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії приймало саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.11.2022 №42 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ - 20453063, пл.Народна, буд.4, м.Ужгород, 88008) зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) період роботи з 22.08.1992 по 30.06.2002 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ - 20453063, пл.Народна, буд.4, м.Ужгород, 88008) судові витрати у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.