Справа № 200/2932/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

19 травня 2025 року Справа № 200/2932/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача: Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення у формі повідомлення від 03.04.2025 та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення у формі повідомлення від 03.04.2025 та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.05.2025 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача: Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення у формі повідомлення від 03.04.2025 та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлений відповідачу строк до 06.05.2025 року для надання на адресу Донецького окружного адміністративного суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у відзиві. Встановлений третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача строк до 06.05.2025 року для надання на адресу Донецького окружного адміністративного суду письмових пояснень щодо предмету спору. Звільнено позивача від сплати судового збору.

Пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо, зокрема після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З матеріалів справи вбачається, а саме з копії ухвали Дніпропетровського суду Дніпропетровської області від 13.02.2025 року, справа №175/18042/24, що: - «У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити строк для пред`явлення виконавчого документу про справі №2а-6029/2009р. виданого Краматорським міським судом Донецької області, про визнання неправомірними дій в частині виплати одноразової щорічної допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2008 рік на користь ОСОБА_1 у розмірі 2505,00 грн та видати дублікат виконавчого документу у справі №2а-6029/2009р, виданого Краматорським міським судом Донецької області, про визнання неправомірними дій в частині виплати одноразової щорічної допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2008 рік на користь ОСОБА_1 у розмірі 2505,00 грн.

[…].

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Краматорського міського суду Донецької області від 19.10.2009 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення у м. Краматорську Донецької області Краматорської міської ради, головного управління державного казначейства України в Донецькій області про визнання неправомірними дій в частині виплати одноразової щорічної допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Краматорської міської ради, на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України заборгованість по недоотриманій компенсації на оздоровлення за 2008 рік у сумі 2505 (дві тисячі п`ятсот п`ять) грн. 00 коп.

[…].

У відповідності до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

п.18.4 Перехідних положень КАС України передбачає ситуацію, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В КАС України передбачено єдину підставу для прийняття рішення про видачу дубліката виконавчого листа - втрата виконавчого документа, при цьому незалежно від причин такої втрати.

[…].

З матеріалів доданих до заяви вбачається, що після пред`явлення виконавчого документу до виконання, виконавчий документ у справі №2а-6029/2009р. було знищено разом з приміщенням Управління в м.Краматорську Донецької області внаслідок бойових дій, спричинених військовою агресією російської федерації.

[…].

Враховуючи, що після пред`явлення виконавчого листа 19.10.2009 у справі №2а-6029/2009р. до виконання, останній, було знищено разом з приміщенням Управління в м.Краматорську Донецької області внаслідок бойових дій, спричинених військовою агресією російської федерації, був втрачений, суд вважає за необхідне видати дублікат виконавчого листа та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.».

Ухвалою Дніпропетровського суду Дніпропетровської області від 13.02.2025 року по справі №175/18042/24 було ухвалено - заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання - задовольнити. Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 02.11.2009 постановою Краматорського міського суду Донецької області від 19.10.2009 року, про визнання неправомірними дій в частині виплати одноразової щорічної допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2008 рік на користь ОСОБА_1 у розмірі 2505,00 грн. Видати дублікат виконавчого листа, виданого 02.11.2009 постановою Краматорського міського суду Донецької області у справі №2а-6029/2009р., про визнання неправомірними дій в частині виплати одноразової щорічної допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2008 рік на користь ОСОБА_1 у розмірі 2505,00 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах позовної заяви копії дублікату виконавчого листа по адміністративній справі №2а-6029/2009 виданого 26 лютого 2025 року, судом встановлено, що суд, який видав виконавчий лист: Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області; суд, який ухвалив рішення: Краматорський міський суд за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення у м. Краматорську Донецької області Краматорської міської ради про визнання неправомірними дій в частині виплати одноразової щорічної допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої щорічної допомоги як учаснику війни та стягнення недоплаченої суми допомоги на оздоровлення на 2008 рік. Відповідно до змісту виконавчого листа, в якому зазначено, стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України заборгованість по недоотриманій компенсації на оздоровлення за 2008 рік у сумі 2505,00 грн.

Як встановлено відповідно до наявної в матеріалах позовної заяви спірної копії повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.04.2025 року, в якій зазначено, що державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стецюк Я.І., розглянуто Виконавчий лист №2а-6029/2009 виданий 19.10.2009 Дніпропетровським районний судом Дніпропетровської області.

Слід також зауважити, що відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 25.07.2023р. № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» з 07.08.2023р. змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Суд, оцінивши встановлені обставини, дослідивши надані матеріали, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України зазначає наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства. Такими умовами, зокрема, є: суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, такою умовою може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в порядку якого розглядається визначена категорія справ.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, приписами ч.1 якої передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами ч.5 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Водночас, з аналізу вимог ч. 1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо справ стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку про те, що спір щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ.

З матеріалів справи вбачається, що Краматорським міським судом було видано виконавчий лист у справі №2а-6029/2009р. щодо примусового виконання рішення Краматорського міського суду від 19.10.2009 року.

В свою чергу, відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 25.07.2023р. № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» з 07.08.2023р. змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було видано дублікат виконавчого листа по справі №2а-6029/2009р. від 26.02.2025 року.

З огляду на вказане, та враховуючи те, що позивач оскаржує постанову відповідача щодо повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.04.2025 року на підставі дублікату виконавчого листа виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, то такий спір належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, а саме до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене і враховуючи те, що вирішення адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до відповідача: Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення у формі повідомлення від 03.04.2025 та зобов`язання вчинити певні дії не належить до юрисдикції Донецького окружного адміністративного суду, суд доходить висновку про необхідність передачі цієї справи за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (зважаючи на видачу цим судом дублікату виконавчого листа, на підставі якого в подальшому Краматорським відділом державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було повернено виконавчий документ без прийняття до виконання, про що було надіслано повідомлення позивачу від 03.04.2025 року, яке наразі оскаржується позивачем в даному адміністративному позові).

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» роз`яснено, що у разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил предметної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді. Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Натомість відповідно до ст. 318 КАС України прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Крім того, у рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення ч. 2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом. Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви " 29458/04 та № 29465/04, пункт 24, фраза "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Вирішуючи справу "Занд проти Австрії", рішення від 12 жовтня 1978 року, Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "суд, встановлений законом" передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21.07.2019 у справі №855/306/19, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Наведені обставини свідчать, що Донецький окружний адміністративний суд є неповноважним судом для розгляду та вирішення даної справи з огляду на її предметну підсудність.

Таким чином, з метою дотримання вимог закону, що визначають правила підсудності адміністративних справ, а також для забезпечення прав учасників справи на розгляд справи "судом, встановленим законом", цю адміністративну справу належить передати на розгляд іншого адміністративного суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому враховуються положення частини п`ятої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно із частинами шостою та восьмою статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 25, 29, 30, 171, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача: Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення у формі повідомлення від 03.04.2025 та зобов`язання вчинити певні дії - передати до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 19 травня 2025 року.

Суддя І.О. Голошивець