Справа № 372/1270/25
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2025-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/1270/25
Провадження № 2-а-38/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Яворській М.М.,

за участю представника позивача Педенка Д.В.,

представника відповідача Хребта С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2025 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Педенко Дмитро Володимирович до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої він просить суд: скасувати постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 334 від 28.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. складену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що її складено з порушенням норм чинного законодавства.

B обґрунтування позову зазначив, що Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . На вимогу обов`язку покладеного на всіх військовозобов`язаних відповідно до Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, такі дані позивач уточнив вчасно, а саме: 19 липня 2024 року. Періодично, Позивач формував військово-обліковий документ в «Резерв +», в якому були відсутні будь-які порушення та зауваження. Однак, при черговому оновлені документу в застосунку в «Резерв +» - з`явився напис «Порушення правил військового обліку». Проте, 25.02.2025 року в м. Кременець ОСОБА_1 було затримано представниками Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також ОСОБА_1 посадовими (службовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_6 було вручено направлення на проходження ВЛК. Крім того, 25.02.2025 року ОСОБА_3 з`явився на проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 , де було проведено медичний огляд військовозобов`язаного. Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 було видано Довідку №1002/16 від 25.02.2025 року (далі - Довідка ВЛК), якою було встановлено захворювання ОСОБА_3 : гіпертонічна хвороба III стадія (перенесений ішемічний інсульт-2022р.), ст. АГ 1. Високий КВР СН І ст. Наслідки ГПМК у басейні правої СМА у вигляді дизартрії, рефлекторно-пірамідної недостатності. Далекозорість слабкого ступеня обох очей. Доброякісна кіста привушної ділянки. На підставі статті 396, 10в, 41в графи II Розкладу хвороб, графи 1.8 ТДВ, ОСОБА_3 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 було визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП,ВВН3, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Потім, за підписом головного спеціаліста мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 , було складено Протокол №161 про адміністративне правопорушення від 25.02.2025 року (далі - Протокол №161), у зв`язку з тим, що Позивач нібито перебуває у розшуку за вчинене ним правопорушення, що передбачено ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а саме «неявка по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 », що зазначено у Протоколі №161. В Протоколі №161 також зазначається, що на визначену дату і час громадянин ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав, чим порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 07.12.2016 року №921 (зі змінами) та від 30.12.2022 року №1487, п.1 ч.1 ст. 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За результатами розгляду адміністративної справи ІНФОРМАЦІЯ_9 , тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення виніс Постанову №334 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (далі - Постанова №334) про накладення на громадянина ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

При розгляді адміністративної справи про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності було встановлено, що 25 лютого 2025 року о 13 год. 10 хв. в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_6 було виявлено адміністративне правопорушення, а саме військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився за викликом по повістці на 14.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 без поважних причин, чим порушив частину 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та частину 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". У встановленому правопорушенні вбачаються ознаки порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме порушення частини 3 статті 210-1 КУпАП та тягне за собою накладання штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.).

Також у Постанові №334 зафіксовано, що ОСОБА_1 на розгляді адміністративної справи був присутній та надав пояснення, що повістку не отримував, про її існування йому не було відомо.

Однак, не зрозумілим та не підтвердженим залишився факт того, що згідно матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 , під час оповіщення, відмовився від отримання та підписання повістки, що підтверджується актом відмови, складеним 14 січня 2025 року. При розгляді адміністративної справи, 28.02.2025 року, підполковником ОСОБА_2 не було підтверджено належними доказами факт відмови військовозобов`язаного ОСОБА_1 від отримання та підписання повістки. Отже, Протокол № 161 про адміністративне правопорушення від 25.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 та Постанову № 334 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_9 було винесено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення в діях Позивача, до того ж пояснення Позивача стосовно неотримання повістки при розгляді справи взяті до уваги не були, в той час як Позивач категорично заперечував факт відмови від отримання повістки, а також була порушена процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було розглянуто ІНФОРМАЦІЯ_9 , в той час як Протокол № 161 було складено службовою (посадовою) особою ІНФОРМАЦІЯ_6 . У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою від 12.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження з викликом(повідомленням) сторін у справі.

Ухвалою від 12.03.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою від 17.03.2025 року задоволено частково клопотання представника позивача Педенка Дмитра Володимировича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення розміщеного за посиланням «vkz.court.gov.ua».

Ухвалою від 01.04.2025 року задоволено частково клопотання представника позивача Педенка Дмитра Володимировича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення розміщеного за посиланням «vkz.court.gov.ua».

Ухвалою від 14.04.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача Хребет С.І. в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість. Пояснив, що правопорушення було виявлено уповноваженими працівниками внаслідок чого відносно позивача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Процедура складання протоколів про адміністративні правопорушення визначена Інструкцією № 3 Міністерства оборони України.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення , доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Водночас, відповідно до вимог абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку із військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено про загальну мобілізацію.

Період з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні визначається як особливий період (ст. 1 Закону України "Про оборону України").

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон,Закони України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію".

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відтак, позивач як військовозобов`язаний має обов`язок прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема у строк, що вказаний у повістці.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вчинення таких дій в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (зокрема ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Судом встановлено, що

25.02.2025 року головним спеціалістом мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 161 відповідно до якого вбачається, що 25.02.2025 року, близько 13 год. 10 хв. гр. ОСОБА_4 прибув у супроводі представників Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_6 у зв`язку із тим, що перебуває у розшуку за скоєне правопорушення за ст. 210 1 КУпАП, а саме неявка по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На визначену дату і час гр. ОСОБА_5 , не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав, чим порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 07.12.2016 року № 921 (зі змінами) та від 30.12.2022 року № 1487, п.1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно пункту 7 частини 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: дотримання правил військового обліку. Згідно вимог Закону України «Про оборону України», враховуючи Укази Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», від 17.05.2022 року № 342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 12.08.2022 року № 574/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 07.11.2022 року № 758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 06.02.2023 року № 59/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 01.05.2023 року № 255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 26.07.2023 року № 452/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 06.11.2023 року № 735/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 05.02.2024 року № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 06.05.2024 року № 272/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 23.07.2024 року № 470/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та роз`яснення Верховного Суду викладені у листі від 13.04.2018 № 60-1543/0/2-18, в Україні діє особливий період.

28.02.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 334 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Зі змісту якої слідує, що 25 лютого 2025 року о 13 год. 10 хв. в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_6 було виявлено адміністративне правопорушення, а саме військовозобов`язаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився за викликом по повістці на 14.01.2025р до ІНФОРМАЦІЯ_1 без поважних причин, чим порушив частину 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та частину 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". У встановленому правопорушенні вбачаються ознаки порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме порушення частини 3 статті 210-1 Кодексу України про Адміністративне Правопорушення та тягне за собою накладання штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ОСОБА_4 на розгляді справи був присутній та надав пояснення, що повістку не отримував. Однак, згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 , під час оповіщення, відмовився від отримання та підписання повістки, що підтверджується актом відмови, складеним 14 січня 2025 року.

Позивач вважає, що даний протокол складений з порушенням, а саме матеріали справи не містять належних доказів що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були порушені його права, що є, підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дане адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 в умовах особливого періоду.

Отже, підставою для притягнення позивача ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стало те, що він не з`явився у вказаний у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Досліджені судом докази вказують на те, що при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу позивача, і накладено штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті. Суть викладеного у постанові правопорушення відображає диспозицію ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з посиланням на відповідні норми закону. При цьому, встановлено вину ОСОБА_1 , долучено докази підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме розпискою про отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , неприбуття військовозобов`язаного за викликом по повістці.

Позивачем не надано суду жодного об`єктивного доказу на обґрунтування його позиції наявності порушень працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 при складанні та розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає аргументацію і доводи позивача непереконливими і недоведеними належними і допустимими доказами.

Доводи позивача зводяться фактично до того, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення з порушенням норм чинного законодавства, однак це не спростовує необхідності виконання приписів чинного законодавства щодо обов`язковості явки військовозобов`язаного на повістку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матеріалів справи вбачається дотримання чинного законодавства при сповіщенні позивача про обов`язок явки на виклик, однак не вбачається поважності причин неявки.

Суд відхиляє доводи позивача про неточності у зазначенні дати народження позивача у акті відмови від отримання повістки, оскільки не це має істотного правового значення для вирішення цього спору, не спричинило перешкод у ідентифікації позивача як військовозобов`язаного, якому було адресовану повістку, не спростовує факту такої відмови.

Доводи позивача щодо наявності у нього права на відстрочку від мобілізації не спростовують необхідності виконання приписів чинного законодавства щодо обов`язковості явки військовозобов`язаного на повістку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходження ВЛК відповідно до новел чинного законодавства.

Посилання на наявність підстав для бронювання, оновлення даних до введення в дію новел законодавства тощо, не може слугувати достатньою обставиною, яка б мала правовий наслідок у виді звільнення від адміністративної відповідальності у спірних правовідносинах, оскільки це не звільняє позивача як військовозобов`язаного у період воєнного стану виконувати інші приписи чинного законодавства, зокрема актуалізації персональних даних та проходження ВЛК після зміни відповідного законодавства.

Доводи щодо неналежної роботи поштових працівників не можуть слугувати достатньою підставою для висновку про неналежність сповіщення відповідачем позивача, оскільки відповідачем було дотримано чинне законодавство та актуальні встановлені законом процедури направлення повісток. Відтак, відповідні доводи не є достатньою підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Фактичні доводи, покладені в основу оскаржуваної постанови відповідача під час судового розгляду позивачем не спростовані, підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, а окремі неточності при складенні окремих документів не вплинули на об`єктивність оскаржуваного рішення та не можуть слугувати достатньою підставою для висновку про відсутність в діях позивача складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відтак, доводи позову про наявність порушень прав чи законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту, під час розгляду справи об`єктивно не підтвердились.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно з ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення яким залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що визнається позивачем.

Таким чином, достатніх правових і фактичних підстав для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлено, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі ст. 283, 284, 287, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст. 9, 246, 250, 268, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному тексті.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко