Справа № 300/240/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/240/24 пров. № А/857/11293/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2025р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років із урахуванням відсоткового значення розміру сум грошового забезпечення та оновленої довідки про розмір грошового забезпечення (суддя суду І інстанції: Остап`юк С.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 27.02.2025р., м.Івано-Франківськ, дата складання повного рішення суду І інстанції: не вказана),-

В С Т А Н О В И В:

08.01.2024р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Івано-Франківській обл. щодо зменшення відсоткового розміру пенсії з 75 % до 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2022р. у справі № 300/1116/22;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019р. відповідно до ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі оновленої довідки Державної установи /ДУ/ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Івано-Франківській обл.» про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року № 1948 від 08.12.2021р., виходячи із довічно призначеного відсоткового значення розміру пенсії 75 % сум грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. здійснити виплату різниці між розміром перерахованої ОСОБА_1 з 01.12.2019р. пенсії за вислугу років, виходячи з відсоткового значення розміру довічно призначеної пенсії 75 % сум грошового забезпечення та фактично виплаченою ОСОБА_1 за цей період часу в розмірі 70 % сум грошового забезпечення (а.с.1-6, 36).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами справи (а.с.39-40).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2025р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. щодо зменшення з 01.12.2019р. відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 75 % до 70 % сум грошового забезпечення; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. здійснити з 01.12.2019р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 75 % сум грошового забезпечення, з врахуванням довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Івано-Франківській обл.» № 1948 від 08.12.2021р. та виплачених сум; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.53-58).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити у повному обсязі (а.с.64-66).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому норма вказаного Закону в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення була неодноразово змінена. Зокрема, з 19.04.2014р. діє редакція ч.2 ст.13 цього Закону, яка визначає граничний розмір пенсії за вислугу років 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

У випадку перерахунку призначеної пенсії із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізовано на підставі закону, який втратив чинність.

Звідси, підстави для проведення перерахунку пенсії в розмірі 75 % є відсутніми.

Також апелянт стверджує, що позивач пропустив строк звернення до суду з розглядуваним позовом.

Представник позивач ОСОБА_1 скерувала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.99-101).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пенсія позивачу призначена в основному розмірі 75 % грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем (а.с.7).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2022р. у справі № 300/1116/22, яке набрало законної сили 12.05.2022р., зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 1948 від 08.12.2021р., з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду відповідач здійснив з 01.12.2019р. перерахунок пенсії позивача на підставі довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Івано-Франківській обл.» № 1948 від 08.12.2021р. та визначив відсоткове значення розміру грошового забезпечення в розмірі 70 %, що підтверджується протоколами пенсійної справи позивача.

У подальшому ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. із заявою від 26.11.2023р., в якій просила провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2022р. у справі за № 300/1116/22 в розмірі 75 % суми грошового забезпечення (а.с.15 і на звороті).

Відповідач ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. листом № 12139-11556/К-02/8-0900/23 від 25.12.2023р. повідомив позивача про те, що Законом України № 1166-VII від 27.03.2014р. «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у відповідності до яких максимальний розмір пенсії, що призначається за вислугу років, не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення. Станом на дату розгляду звернення змін щодо збільшення відсотків максимального розміру пенсії до чинної ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не вносилися; нових умов, порядку та розмірів для перерахунку пенсії особам, зазначеним в п.п.1, 2, 3 постанови № 103, КМ України не визначено, а тому у відповідача немає законних підстав та відповідних повноважень для проведення перерахунку пенсії. При цьому, зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії з 01.12.2019р. на підставі довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Івано-Франківській обл.» № 1948 від 08.12.2021р. у розмірі 75 % суми грошового забезпечення на відповідача не покладено, тому судове рішення виконано в межах покладених зобов`язань (а.с.16-17).

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача щодо здійснення перерахунку його пенсії, виходячи з розрахунку 75 % від суми місячного грошового забезпечення, звернулася до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення; натомість, відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких умов у відповідача не було підстав для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача під час здійснення її перерахунку з 01.12.2019р.

Також суд вказав, що шестимісячний строк звернення до суду не підлягає застосуванню до спорів, які виникли через недоплачену суму пенсії.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність правових підстав щодо задоволення заявленого позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.13 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» /Закон України № 2262-XII/ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з ч.2 ст.13 вказаного Закону загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Частиною 4 ст.63 наведеного Закону (у редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до вказаного Закону, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» №51-IV від 04.07.2002р. внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, які набрали чинності з 01.01.2003р., згідно з якими загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011р., внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, якими цифри « 90» замінено цифрами « 80» (максимальний розмір пенсії).

У подальшому, Законом України № 1166-VII від 27.03.2014р. «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності 19.04.2014р., внесено зміни у ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якими цифрове значення « 80» замінено цифрами « 70» (максимальний розмір пенсії).

Отже, відповідно до змін, внесених згідно п.8 розділу ІІ Закону України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що набрав чинності з 01.10.2011р., та згідно п.23 розділу ІІ Закону України № 1166-VII від 27.03.2014р. «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», що вступив у дію з 01.05.2014р., в частині 2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» - цифрами « 70» відповідно.

Постановою КМ України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» визначено умови та порядок проведення перерахунку вказаній категорії осіб.

Так, згідно п.1 цієї постанови підлягають перерахунку пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року (п.2 цієї постанови).

Спірним питанням у розглядуваному випадку є правомірність обмеження розміру пенсії позивача 70 (сімдесят) відсотками від суми грошового забезпечення, а не 75 відсотками, що були визначені під час призначення спірної пенсії.

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

За своїм змістом положення ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (із врахуванням змін, внесених згідно п.8 розділу ІІ Закону України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що набрав чинності з 01.10.2011р., та згідно п.23 розділу ІІ Закону України № 1166-VII від 27.03.2014р. «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», що вступив у дію з 01.05.2014р.) не можуть поширюватися на спірні правовідносини, які виникли з приводу перерахунку, оскільки останні врегульовані ст.63 названого Закону, яка є спеціальною нормою в даному випадку і підлягає до застосування при проведенні перерахунку пенсії позивача.

Враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках (процентах), яка діяла на момент призначення пенсії, колегія суддів приходить до висновку про те, що відмова відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії в розмірі 82 процентів суми грошового забезпечення, із врахуванням редакції ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб», чинної станом на дату призначення пенсії, не ґрунтується на вимогах закону.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Касаційного адміністративного суду від 16.10.2019р. у зразковій справі № 240/5401/18, згідно якої касаційний суд дійшов висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо зменшення основного розміру пенсії до 70 % від суми грошового забезпечення, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019р. в розмірі 75 % відповідних сум грошового забезпечення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у часі, колегія суддів виходить з того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (пп.4.1 п.4 мотивувальної частини Рішення № 15-рп/2004 від 02.11.2004р.).

Конституційний Суд України в абз.2 п.4 мотивувальної частини Рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005р. зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Водночас, перерахунок пенсії позивача слід провести із дотриманням строків, визначених ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Окрім цього, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. із заявою від 26.11.2023р., в якій просила провести з 01.12.2019р. перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 75 % суми грошового забезпечення. Листом ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. № 12139-11556/К-02/8-0900/23 від 25.12.2023р. позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Отже, про порушення свого права про перерахунок пенсії виходячи з розрахунку 75 % від суми місячного грошового забезпечення позивач дізналася саме з листа ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. № 12139-11556/К-02/8-0900/23 від 25.12.2023р.

Після чого ОСОБА_1 08.01.2024р. звернулася до суду із розглядуваним позовом.

Тобто, шестимісячний строк звернення до суду з позовом позивачем не пропущено, що підтверджується матеріалами справи та встановленими судом обставинами.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими позовні вимоги задоволені у визначений спосіб.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення заявленого позову із вищевказаних мотивів, обравши при цьому правильний спосіб правового захисту порушеного права позивача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2025р. в адміністративній справі № 300/240/24 залишити без задоволення, а вказані рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного судового рішення: 16.05.2025р.