Справа № 461/3153/25
Суддя: Кротова О. Б.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3153/25
Провадження №2-а/461/104/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Басараб Д.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Смолинець Я.І.,

представника відповідача Шпакової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, інспектора з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Паламарчука Андрія Олександровича, третя особа: Львівське комунальне підприємство «ЛЬВІВЕЛЕКТРОТРАНС» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Смолинець Я.І., 16.04.2025 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просить: визнати незаконною та скасувати постанову серії ЛВ №00796562 від 11.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП; визнати протиправними дії інспектора з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Паламарчука А.О. щодо евакуації транспортного засобу марки «CHERY AMULET», р.н. НОМЕР_1 , на спеціальний майданчик; стягнути з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь позивача кошти, стягнені за безпідставну евакуацію та зберігання авто на спеціальному майданчику у розмірі 4 468,80 грн та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

В обґрунтування заявленого адміністративного позову покликається на те, що згідно повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови ЛВ № 00796562 від 07.02.2025, інспектором з паркування, управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Паламарчуком А.О. в режимі фото/відеозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) марки «CHERY AMULET», р.н. НОМЕР_1 , 07.02.2025 о 10:21:25 год у м.Львові на перехресті вулиць Замкова-Ужгородська. Зокрема, зазначено щодо порушення зупинки на перехресті, а саме п.15.9 (ґ) Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП. На підставі адвокатського запиту 01.04.2025, представник позивача 07.04.2025 отримав на свою електронну адресу із електронної адреси Відділу аналітики, правового забезпечення та примусового виконання ЛМР постанову серії ЛВ №00796562 від 11.03.2025 року про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за порушення, яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП. Позивач вважає наведену постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню, зазначаючи таке. Пунктом 15.1 ПДР встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. У випадку відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), що передбачено п.15.2. Згідно п. 15.9 «ґ» ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, під час фіксації порушення уповноваженою особою не було проведено необхідних замірів дистанції не те, що належним сертифікованим та стандартизованим засобом вимірювання, а взагалі така відстань не вимірювалася. Таким чином, вважає, що постанова прийнята за відсутності допустимих та належних доказів. Також зазначає, що у відповідності до ПДР (п.1.10) перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Пішохідний перехід - ділянка проїзної частини, острівця безпеки чи розділювальної смуги або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.38.1-5.41.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч. Регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу. Однак, на зазначеному перехресті наявний пішохідний перехід, відтак висновок про порушення вимог п. 15.9 «ґ» ПДР не ґрунтується на дійсних обставинах справи. Отже, позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню. Щодо незаконності примусової евакуації позивач зазначив, що він прийшов до місця паркування авто о 15:25 год, але на місці не виявив ні автомобіля, ні згаданої постанови. Він зателефонував о 15:44 год до Національної поліції на №102 та довідався, що автомобіль евакуйовано на арештмайданчик на вул. М. Кривоноса,6. Щоб забрати авто з арештмайданчика йому довелось здійснити такі оплати: 2234,40 грн ЛКП «Львівелектротранс» (за послуги евакуатора); 340 грн ГУК Львів (штраф за порушення ПДР); 288 грн ГУНП у Львівській області (за зберігання авто). Покликаючись на норми КУпАП щодо виключної підстави для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик, зокрема якщо такий суттєво перешкоджає дорожньому руху, позивач вказав, що відповідач належними та допустимими доказами не довів, що розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджало дорожньому руху чи створювало загрозу безпеці руху. Таким чином, позивач вважає, що при складанні акту про огляд та затримання транспортного засобу, дії інспектора не відповідали вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 265-2 КУпАП.

Ухвалою від 22.04.2025 адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у такій.

Після усунення позивачем недоліків згідно з ухвалою від 22.04.2025, ухвалою від 29.04.2025 прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження та призначено судовий розгляд справи.

Від представника відповідача Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Т.Шпакової 02.05.2025 надійшов відзив на адміністративний позов, у якому остання просить відмовити у задоволенні такого з наступних підстав. Позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як власника автомобіля «CHERY AMULET», р.н. НОМЕР_2 , на якому 07.02.2025 о 10:21 год було здійснено зупинку на перехресті вулиць Замкова - Ужгородська у м. Львові та, як наслідок, вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Оскільки Правилами дорожнього руху заборонено паркуватися на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрешуваної проїзної частини, забороняючі знаки паркування у таких місцях не вимагаються. Фотофіксація правопорушення була здійснена відповідно до вимог примітки до ст.14-2 КУпАП, з врахуванням місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів. При здійсненні фотозйомки транспортного засобу позивача наявні не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів та відповідно зафіксовано транспортний засіб. Як вбачається із фото, автомобіль «CHERY AMULET», р.н. НОМЕР_2 , зафіксовано з різних ракурсів в межах перехрестя доріг, оскільки позаду автомобіля видно розгалуження вулиць. Тому вищевказаний транспортний засіб зафіксовано із прив`язкою до розгалуження доріг, які і утворюють перехрестя. Із покликанням на п. 15.9 «ґ», п.15.10 та п.1.10 ПДР, з огляду на поняття «перехрестя», зазначає, що на фотофіксації видно розташування транспортного засобу безпосередньо на перехресті. Окрім цього, вказує, що здійснення зупинки в недозволеному місці, в даному випадку на перехресті, суттєво перешкоджає дорожньому руху, шляхом звуження проїзної частини дороги, а відтак зменшення її пропускної здатності, створення умов для примусової зміни смуги руху водіями інших транспортних засобів, обмеженням оглядовості при здійсненні ними маневрування, тому відповідно до ст. 265-4 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу позивача було здійснено інспектором з паркування правомірно. Також зазначила, що інспектором дотримано вимоги ч.4 ст.283 КУпАП та розміщено зображення транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення на сайті: http://www.inspector.lviv.ua, із зазначенням географічних координат місця розміщення транспортного засобу. Таким чином, представник відповідача зазначила, що інспектором з паркування було належним чином розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, а позивачем, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, не надано достатніх, належних і допустимих доказів, які б підтверджували незаконність винесення такої постанови.

Від представника позивача адвоката Смолинець Я.І. 13.05.2025 надійшли додаткові пояснення щодо обґрунтування позовних вимог, у яких останній зазначив таке. Згідно із повідомленням та постановою про адміністративне правопорушення, позивачем вчинено правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП у м.Львові на перехресті вулиць Замкова-Ужгородська. Разом з тим, із фотодоказів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль позивача знаходився на перехресті вулиць Замкова-Високий Замок. Вважає, що цей факт є додатковою підставою для скасування постанови, оскільки невірно зазначено місце вчинення імовірного правопорушення. Вказав, що з цієї підстави Верховний Суд у своїй практиці неодноразово скасовував постанови про адміністративні правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що наведені у адміністративному позові, просив позов задоволити. Додатково зазначив, що евакуація його транспортного засобу була здійснена неправомірно, оскільки ЛКП «Львівелектротранс», при виявленні аналогічного правопорушення, вправі фіксувати таке правопорушення, однак здійснювати евакуацію автомобіля не мають права. Також зазначив, що місце зупинки його транспортного засобу не може вважатись перехрестям, а тому його автомобіль жодним чином не створював і не міг створювати перешкод дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Представник відповідача Шпакова Т.М. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення адміністративного позову, просила відмовити у задоволенні такого, надала пояснення, які відповідають змісту поданого нею відзиву. Додатково, на спростування доводів представника позивача у додаткових поясненнях щодо невірного зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення, вказала, що такі не відповідають дійсності, оскільки на місці виявлення правопорушення, згідно із заданими інспектором географічними координатами місця розташування транспортного засобу, автоматично визначається місце вчинення правопорушення, що чітко відображено на веб-сайті https://inspector.lviv.ua. Таким чином, вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідач інспектор з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Паламарчук А.О. та представник третьої особи ЛКП «ЛЬВІВЕЛЕКТРОТРАНС» в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.02.2025 о 10:21 хв у м.Львові на перехресті вулиць Замкова-Ужгородська ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу марки «CHERY AMULET», р.н. НОМЕР_1 , чим порушив п.15.9 (ґ) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. У зв`язку з наведеним, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Вказане підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення ЛВ00796562 від 11.03.2025, складеною начальником відділу інспектором з паркування відділу контролю та адміністрування у сфері паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Діденком М.А.

Окрім цього, на веб-сайті https://inspector.lviv.ua, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові, через ідентифікатори доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення: номер повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності та державний номер транспортного засобу, міститься п`ятнадцять фотознімків, виконаних з різних ракурсів. Також деякі з цих фото в роздрукованому вигляді долучені до відзиву на адміністративний позов.

За правилами ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У статті 14 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як передбачено п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Розділом 15 ПДР передбачені правила зупинки та стоянки транспортних засобів.

Згідно із п. 15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

У випадку відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), що передбачено п.15.2.

Згідно з п. 15.9 «ґ» ПДР, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Окрім цього, відповідно до п.15.10 «а» ПДР, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Згідно з п.1.10 ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до п.п. (ґ) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Оскаржуючи постанову про накладення адміністративного стягнення, позивач ОСОБА_1 вказує на те, що під час фіксації порушення, уповноваженою особою не було проведено необхідних замірів дистанції, а відтак постанова прийнята за відсутності допустимих та належних доказів. Окрім цього, зазначає, що на зазначеному перехресті наявний пішохідний перехід, відтак висновок про порушення вимог п. 15.9 «ґ» ПДР не ґрунтується на дійсних обставинах справи, оскільки у вказаній нормі чітко зазначено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а саме фотофіксацію вчиненого правопорушення, встановлено, що транспортний засіб марки «CHERY AMULET», р.н. НОМЕР_1 , зупинений позивачем ближче 10 метрів від нерегульованого У-подібного перехрестя, а саме даний автомобіль зафіксовано безпосередньо у місці заокруглення проїзних частин вулиць Замкової та Ужгородської, відтак необхідності в замірюванні відстані для того, щоб встановити, що вона не більша 10 метрів, не було.

В судовому засіданні також було досліджено місце розташування транспортного засобу на веб-сайті «Google maps» та встановлено, що доводи позивача про те, що його автомобіль не знаходився на перехресті, не заслуговують на увагу, з огляду на наведене вище, поняття «перехрестя», що є місцем перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Отже, доводи позивача щодо протиправності постанови у зв`язку з відсутністю замірів дистанції, не заслуговують на увагу, оскільки надані фотодокази дозволяють в повній мірі ідентифікувати транспортний засіб та визначити факт зупинки транспортного засобу позивача на відстані менше, ніж 10 метрів від перехрестя.

Суд вважає безпідставними і доводи сторони позивача про те, що його зупинка на перехресті була правомірною, оскільки на такому наявний пішохідний перехід, що узгоджується із п. 15.9 «ґ» ПДР.

Надаючи оцінку таким доводам, суд зазначає, що позивач на власний розсуд трактує зазначений пункт ПДР, оскільки наявність пішохідного переходу на перехресті не звільняє від дотримання інших вимог ПДР. Тобто, у разі наявності пішохідного переходу на перехресті, можна зупинятись від такого на 10 метрів, тобто сам пішохідний перехід замінює десятиметрову дистанцію, оскільки має пріоритет для безпеки пішоходів.

В цьому випадку діють інші правила зупинки відповідно до п.15.9 «г» ПДР, а саме зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Також, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, сторона позивача зазначає про невірне зазначення у повідомленні та постанові місця вчинення адміністративного правопорушення та вважає, що транспортний засіб перебував на перехресті вулиць Замкова-Високий Замок.

Суд не приймає такі доводи до уваги, оскільки зафіксовані географічні координати, а також прикріплені фото- або відеодокази використовуються інспекторами з паркування для автоматичного визначення місця вчинення адміністративного правопорушення, яке надалі відображається на веб-сайті https://inspector.lviv.ua, що забезпечує об`єктивність та можливість перегляду. Окрім цього, на веб-сайті «Google maps» не встановлено місця перетину вулиць Замкова та вул.Високий Замок, для наявності підстав стверджувати, що це перехрестя.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 в частині протиправності дій інспектора з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Паламарчука А.О. із тимчасового затримання транспортного засобу та стягнення понесених витрат, пов`язаних із таким, суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 990 (далі - Порядок), тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст. 265-4 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих. Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Як було зазначено вище, згідно п.п. (ґ) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Доводи позивача ОСОБА_1 щодо відсутності доказів того, що його автомобіль суттєво перешкоджав дорожньому руху чи створював загрозу безпеці руху, що слугувало підставою для евакуації такого, не узгоджуються з матеріалами справи та спростовуються наявними у такій доказами.

Так, із фотофіксації адміністративного правопорушення, розміщеної на веб-сайті, та долученої до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль позивача марки «CHERY AMULET», р.н. НОМЕР_1 , зупинений безпосередньо на перехресті, що саме по собі суттєво перешкоджає дорожньому руху, шляхом звуження проїзної частини дороги, а відтак зменшення її пропускної здатності, створення умов для примусової зміни смуги руху водіями інших транспортних засобів, а також обмеження оглядовості при здійсненні ними маневрування.

Пунктом 3 Порядку визначено, що зберігання тимчасового затриманих транспортних засобів здійснюється на спеціальних майданчиках чи стоянках Національної поліції її територіальних (у тому числі міжрегіональний) органів, а також підприємств, установ та організацій, з якими територіальними органами Національної поліції укладено договору про надання послуг із зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Згідно із пунктом 12 Порядку визначено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент учинення правопорушення. Умовами повернення зазначеним особам транспортного засобу є оплата вартості послуг з доставлення та/або зберігання транспортного засобу та сплата штрафу за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст. 265-4 КУпАП, повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особі, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, відбувається невідкладно за зверненням такої особи після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуг із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, щодо порушення правил зупинки, а також розміщення його транспортного засобу таким чином, що перешкоджає дорожньому руху, у відповідача інспектора з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Паламарчука А.О. були наявні підстави для тимчасового затримання транспортного засобу. Відповідно, інспектор під час складання 07.02.2025 акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який було доставлено для зберігання на спеціальний майданчик, діяв на підставі та у спосіб встановлений чинним законодавством.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 було порушено ПДР, зокрема щодо правил зупинки, відтак відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. Окрім цього, судом не встановлено протиправності дій і щодо порядку тимчасового затримання транспортного засобу марки «CHERY AMULET», р.н. НОМЕР_1 . В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, звільнення від адміністративної відповідальності, а також відшкодування витрат, пов`язаних із евакуацією його транспортного засобу.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм та встановлені в ході розгляду справи обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому таку слід залишити без змін, а адміністративний позов в цій частині залишити без задоволення. Не підлягає задоволенню і позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення витрат, пов`язаних із евакуацією транспортного засобу, оскільки позивачем не доведено протиправності тимчасового затримання його автомобіля, а також безпідставною є і вимога про відшкодування моральної шкоди, яка є похідною від позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення матеріальної шкоди.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 77, 90, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, інспектора з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Паламарчука Андрія Олександровича, третя особа: Львівське комунальне підприємство «ЛЬВІВЕЛЕКТРОТРАНС» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 16.05.2025

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, , м. Львів, пл. Ринок, будинок 1.

Відповідач: Інспектор з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Паламарчук Андрій Олександрович, м. Львів, пл. Ринок, будинок 1.

Третя особа: Львівське комунальне підприємство «ЛЬВІВЕЛЕКТРОТРАНС», , м. Львів, вул.Сахарова, будинок 2.

Суддя О.Б. Кротова