Справа № 380/1306/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 рокусправа № 380/1306/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в якому просить суд:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби протиправною;

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби в повному обсязі протиправною;

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарськоекспертної, медичної) комісії з розрахунку пропорційно періоду лікування та у відпустці для лікування після поранення у повному обсязі протиправною;

- стягнути з Відповідача військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

- стягнути з Відповідача військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби в повному обсязі.

- стягнути з Відповідача військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 , додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період 06-16.02.2024; 19-29.02.2024; 01-21.03.2024; 09-20.05.2024; 13-24.09.2024, у розмірі 100 000 грн, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 (далі - Позивач) проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Позивач брав участь у заходах із захисту України під час агресії рф у м. Покровськ Донецької області у період з 05.08.2022 по 24.11.2022 та з 22.09.2023 по 22.12.2023. Під час бойового завдання біля н.п. Павлівка 04.11.2022 отримав поранення внаслідок артобстрілу. Через інтенсивний вогонь був евакуйований лише 09.11.2022 до стабілізаційного пункту, де встановлено попередній діагноз: мінно-вибухова травма, баротравма, осколкове поранення правої гомілки. Внаслідок отриманої травми позивач проходив неодноразові стаціонарні лікування. 12.11.2024 позивач пройшов медичний огляд у військово-лікарській комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській області». За результатами огляду було складено свідоцтво про хворобу №433. Висновком військово-лікарської комісії встановлено причинний зв`язок зазначених у позивача захворювань (травм) із проходженням військової служби та виконанням обов`язків із захисту Батьківщини. Позивач визнаний непридатним до проходження військової служби з виключенням зі списків особового складу та усіх видів забезпечення. На підставі наказу командира військової частини від 24.12.2024 позивача було виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення, а також звільнено з військової служби за станом здоров`я у відставку Збройних Сил України. Позивач зазначає про те, що Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України не здійснив нарахування та виплату : одноразової грошової допомоги 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, одноразової допомоги при звільненні у разі звільнення з військової служби в розмірі 4 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 % місячного грошового забезпечення, в повному обсязі та додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, отриманим під час виконання завдань із захисту Батьківщини, включаючи час лікування й відпустку після поранення. Позивач вважаючи такі дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України протиправним, тому звернувся із цим позовом до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач) через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити. Вказує, що твердження позивача щодо наявності в нього права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби є помилковим. Законодавство однозначно встановлює, що таке право мають військовослужбовці, які проходили службу за контрактом. Для осіб, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації, питання надання одноразової грошової допомоги врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460, яка передбачає інші умови і підстави для призначення відповідних виплат. Щодо позовної вимоги про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний місяць служби в повному обсязі, зазначається, що позивачу вже було здійснено виплату такої одноразової грошової допомоги. Виплату здійснено за період служби, який становить 2 роки, 9 місяців і 26 днів. Відповідно до довідки-розрахунку фінансового відділення, позивач отримав одноразову грошову допомогу в сумі 40 456,68 грн за 31 місяць проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 . Щодо вимог позивача про виплату додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, вказує таке. Періоди лікування з 06 16.02.2024, 19 29.02.2024, 09 20.05.2024, 13 24.09.2024 не були включені до наказу на виплату додаткової винагороди, оскільки медична служба військової частини не мала підтверджуючих медичних документів щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні в ці дати. Основним діагнозом під час лікування у 2024 році був G96.8 інші уточнені ураження ЦНС (анамнестично травматична хвороба головного мозку, ЗЧМТ від 04.11.2022). Враховуючи значний проміжок часу між отриманням травми (2022 рік) та лікуванням (2024 рік), а також відсутність медичних виписок, не було правових підстав для включення позивача в наказ на виплату. У період з 09 20.05.2024 додаткова винагорода не виплачувалась через те, що позивач проходив реабілітацію, а не лікування. Згідно з випискою з медичної картки Медичного реабілітаційного центру МВС «Перлина Прикарпаття», у період з 01.03.2024 по 21.03.2024 позивач дійсно перебував на реабілітаційному лікуванні. Однак довідка не дозволяє встановити, чи було це стаціонарне лікування. Відповідно до керівних документів щодо виплати додаткової винагороди, затверджених Постановою КМУ №168, військовослужбовцям, які перебувають на реабілітаційному лікуванні, право на таку виплату не передбачено. Отже, відсутні підстави для здійснення виплати додаткової винагороди позивачу за вказані періоди.

Представник позивача через канцелярію суду подав відповідь на відзив, де спростовує твердження відповідача щодо відсутності підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, а також наводить додаткові аргументи та докази, які, на його думку, підтверджують правомірність заявлених позовних вимог. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України під час призову по мобілізації.

Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №5925 від 28.10.2024 капітан ОСОБА_1 дійсно в період з 05.08.2022 по 24.11.2022 , з 22.09.2023 по 22.12.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в м. Покровськ Донецької області.

Згідно з Акту №36/24 про нещасний випадок (у тому числі поранення) капітан ОСОБА_1 04.11.2022 близько 05.00 перебуваючи на виконанні бойового завдання в районі н.п. Павлівка Донецької області в результаті артилерійського обстрілу отримав поранення.

У зв`язку із отриманим пораненням Позивач проходив лікування у таких закладах:

у період з 06.02.2024 по 16.02.2024 стаціонарне лікування у КНП ЛОР Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи (Виписка із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого №453);

у період з 19.02.2024 по 29.02.2024 стаціонарне лікування у Лікарні ДУ ТМО МВС України по Львівській області ( Виписка із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого №242 )

у період з 01.03.3024 по 21.03.2024 стаціонарне лікування у МРЦ Перлина Прикарпаття ( Виписка з медичної карти стаціонарного хворого МВС України МРЦ «Перлина Прикарпаття»);

у період з 09.05.2024 по 20.05.2024 стаціонарне лікування у КНП ЛОР Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи( Виписка з медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого №1697);

у період з 13.09.2024 по 24.09.2024 стаціонарне лікування у КНП ЛОР Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи (Виписка із медичної карти стаціонарного хворого №764).

12.11.2024 року медична (військово-лікарська) комісія ДУ ТМО МВС України по Львівській області за направленням командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснила медичний огляд Позивача, за фактом якого було видно свідоцтво про хворобу № 433. У вказаному свідоцтві зазначено діагноз позивача і постанову медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва): Захворювання, ТАК пов`язане з проходженням військової служби, Травма ТАК пов`язана із захистом Батьківщини.

Відповідно до Витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( по стройовій частині) від 24.12.2024 №387 Капітана ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення, звільнено з військової служби за станом здоров`я у відставку Збройних Сил України. Вказано що під час звільнення позивачу виплачено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014 « Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» одноразову грошову допомогу за 2 роки 9 місяців 26 днів. Вислуга років станом на 24.12.2024 становить: час служби в календарному обчисленні 10 років 03 місяці 10 днів; час служби у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 01 рік 01 місяців 08 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Згідно з ч.1 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ч.2 ст.17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.

Воєнний стан в розумінні положень ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2011) регулює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту, гарантії в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Відповідно до ст.1 Закону № 2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх з службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошеве та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до п.2-3 ст.9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з абз.1-2 п.4 ст.9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ст.12 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Згідно з абз. 1-3 п. 9 розділу І Порядку №260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

З метою виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Згідно з п. 1 Постанови № 168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п.5 Постанови № 168 вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 до Постанови №168 внесені зміни, якими передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд наголошує, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).

У Довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі одночасно надавати висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Відповідно до п.2 Розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі-Порядок №260) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Згідно з п.3 розділу 1 Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з п.9-10 Розділу 34 Порядку №260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Відповідно до абз.4 п. 11 Розділу 34 Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Згідно з п. 12 Розділу 34 Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується відповідно до наказу командира військової частини за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Аналізуючи наведені норми законодавства суд дійшов висновку, що для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000 грн, у зв`язку з пораненням обов`язковим є встановлення таких обставин, як:

- отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

- наявність довідки про отримання травми із зазначенням інформації про травму (дату отримання, вид, характер і локацію травми), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста;

- наказ командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн на підставі довідки про отримання травми.

Таким чином, додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до матеріалів справи позивач 04.11.2022 близько 05.00 перебуваючи на виконанні бойового завдання в районі н.п. Павлівка Донецької області, в результаті артилерійського обстрілу, отримав поранення. Позивачу надали першу медичну допомогу, але евакуація була неможлива по причині постійного інтенсивного ворожого мінометного та артилерійського обстрілу. Після виходу з позиції, 09.11.2022 позивача було доставлено до стабілізаційного пункту 15 ОМБр де встановлено попередній діагноз: мінно-вибухова травма, акустична баротравма, осколкове поранення правої гомілки. Ці обставини підтверджуються Актом розслідування нещасного випадку ( у тому числі поранення) що стався 04.11.2022.

У зв`язку з отриманим пораненням Позивач проходив курс стаціонарного лікування в наступних медичних установах:

Відповідно до з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №453 у період з 06.02.2024 по 16.02.2024 у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи»;

Згідно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №242 у період з 19.02.2024 по 29.02.2024 у Лікарні ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» ;

Відповідно до з виписки з медичної карти стаціонарного хворого МВС України у період з 01.03.2024 по 21.03.2024 у медичному реабілітаційному центрі «Перлина Прикарпаття»;

Згідно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1697 у період з 09.05.2024 по 20.05.2024 стаціонарне лікування у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи»;

Відповідно до з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №764 у період з 13.09.2024 по 24.09.2024 ще один курс лікування у зазначеному госпіталі.

Відповідач у відзиві зазначає про те, що за інформацією представників медичної служби періоди лікування, а саме 06 16.02.2024; 19 29.02.2024; 09 20.05.2024; 13 24.09.2024, в наказ на виплату додаткової винагороди Позивачу не включалися у зв`язку із відсутністю підтверджуючих медичних документів у медичній службі військової частини. Щодо періодів з 09.05.2024 по 20.05.2024 та 01.03.2024 по 21.03.2024 винагорода Позивачу не нараховувалась у зв`язку з його перебуванням на реабілітаційному лікуванні.

Так, позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати щомісячної додаткової винагороди 100 000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у періоди: з 06-16.02.2024; 19-29.02.2024; 01-21.03.2024; 09-20.05.2024; 13-24.09.2024.

Таким чином, відповідач фактично визнає, що зазначена винагорода у вищевказані періоди Позивачу не була нарахована та не виплачена. При цьому, обставини невиплати додаткової винагороди відповідачем не заперечуються, що свідчить про наявність ознак протиправної бездіяльності з боку військової частини у частині належного забезпечення прав позивача на грошове забезпечення, передбачене чинним законодавством.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022. Відповідно, невиплата відповідачем зазначеної винагороди за вказані періоди є безпідставною, а його бездіяльність протиправною.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльністі військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби в повному обсязі протиправною суд зазначає таке.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У ч. 2 ст. 15 Закону України №2011-XII визначаються підстави для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 15 Закону України №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 1) 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби: за станом здоров`я.

Водночас, згідно з абз. 24 п. 3 ч. 2 ст. 15 Закону України № 2011-XI військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їх призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, крім тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що положення Закону України № 2011-XI не передбачають можливості набуття військовослужбовцем права на виплату декількох одноразових допомог при звільненні з різних підстав набуття права на них.

З урахуванням викладених норм, суд вважає, що ст. 15 Закону України№2011-XII містить особливі умови виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації, а саме: особливий суб`єкт отримання допомоги - військовослужбовець, який призваний на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією; обмежений період виплати одноразової грошової допомоги - виплата здійснюється за період проходження військової служби за призовом у зв`язку із мобілізацією; при виплаті такої допомоги не враховується період попередньої військової служби у мирний час.

Разом із цим, абз. 24 підп. 3 п. 2 ст. 15 Закону України № 2011-XII має бланкетну норму, яка відсилає до нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, якому делеговано повноваження щодо визначення умов та порядку виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

На виконання вказаної вище правової норми, постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 затверджено Порядок та умови виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (далі - Порядок № 460).

Відповідно до п. п. 1, 2 Порядку № 460 військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Наявне у пункті 2 Порядку № 460 застереження щодо осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", стосується виключно періоду, за який обраховується одноразова грошова допомога при звільненні.

Розмір допомоги обчислюється з урахуванням пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі Порядок № 393).

Виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, здійснюється відповідно до Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови. (п. 10 Порядку № 393).

Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено такі обставини.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_4 №3 від 04.01.2002 року, позивача було звільнено з військової служби. Станом на дату звільнення 04 січня 2002 року його вислуга становила 7 років, 5 місяців і 14 днів у календарному обчисленні. Пільгова вислуга на вказану дату була відсутня. Відповідно до вищезазначеного наказу, позивачу у 2002 році було виплачено вихідну допомогу за 7 повних років служби.

Також, згідно з витягом з наказу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) №387 від 24.12.2024 року, капітан ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі звільненням з військової служби за станом здоров`я з направленням у відставку до Збройних Сил України.

У вказаному наказі зазначено, що під час звільнення позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №460 від 17 вересня 2014 року «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» за 2 роки, 9 місяців і 26 днів проходження служби. Станом на 24 грудня 2024 року загальна вислуга позивача становила:у календарному обчисленні 10 років, 3 місяці, 10 днів; у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 1 рік, 1 місяць, 8 днів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час звільнення з військової служби позивач, як особа, яка проходила військову службу, у тому числі за призовом у зв`язку з мобілізацією, відповідно до абзацу сьомого пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014 року, мав право на одноразову грошову допомогу у розмірі 4 відсотки від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць проходження військової служби.

З огляду на те, що зазначена допомога була йому фактично виплачена відповідно до наказу командира військової частини. Відтак, вважає дії відповідача у цій частині правомірними, а позовні вимоги позивача такими, що є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії підлягають до задоволення частково.

Керуючись статтями 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 пропорційно в розрахунку на місяць за період з 06.02.2024 по 16.02.2024; з 19.02.2024 по 29.02.2024; з 01.03.2024 по 21.03.2024; з 09.05.2024 по 20.05.2024; з 13.09.2024 по-24.09.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 пропорційно в розрахунку на місяць за період з 06.02.2024 по 16.02.2024; з 19.02.2024 по 29.02.2024; з 01.03.2024 по 21.03.2024; з 09.05.2024 по 20.05.2024; з 13.09.2024 по 24.09.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити участиків справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

СуддяКухар Наталія Андріївна