Справа № 320/922/24
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року Київ справа № 320/922/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі відповідач ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії за період з 01.05.2022 до 31.05.2023 у розмірі 33 252,80 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві припинити утримання з ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії за період з 01.05.2022 до 31.05.2023 у розмірі 33 252,80 грн та повернути ОСОБА_1 грошові кошти, утримані за період з 01.05.2022 до 31.05.2023.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; відповідно до положень підпункту 14-6.1 розділу ХV "Прикінцеві положення" зазначеного Закону для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану - не менш як на весь строк їх військової служби). Водночас відповідач зазначив, що у зв`язку зі встановленням позивачу іншої групи інвалідності з 10.05.2023, то з 01.05.2022 по 09.05.2023 у позивача наявна перерва у інвалідності та виникла переплата в розмірі 33 252,08 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копію ухвали суду від 17.01.2024 відповідачу було направлено до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 20.01.2024. Копію позовної заяви з усіма доданими до неї документами представник відповідача отримав 29.01.2024 в Київському окружному адміністративному суді, що підтверджується розпискою у матеріалах справи.

04.03.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на підставі підпункту 14-6.1 прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу було продовжено виплату пенсії як особі з інвалідністю 3 групи з 01.05.2022 по 20.11.2023. Водночас при опрацюванні виписки акту огляду МСЕК та проведенні перерахунку пенсії позивача як особі з інвалідністю 2 групи, з 10.05.2023 виникла переплата за період з 01.05.2022 по 31.07.2023 в розмірі 33 252,08 грн.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши докази та аргументи сторін, оцінивши їх в сукупності, суд встановив таке.

Позивач є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 14.12.2000.

Позивач з 17.04.2020 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Києві як отримувач пенсії по інвалідності.

Так, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія АВ № 0032586, виданої Центральною МСЕК МОЗ України, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання з 17.04.2020 по 01.05.2022.

В подальшому, пенсійну справу позивача переглянуто на підставі довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0033586, виданої ДЗ "Центральна МСЕК" МОЗ України, якою позивачу з 10.05.2023 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання безстроково.

Листом від 20.12.2023 № 2600-0202-8/250519 Головне управління ПФУ в м. Києві повідомило позивача про те, що оскільки згідно даних виписки МСЕК серії АВ № 0033586 та листа Центральної медичної соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 06.07.2023 № 19-26/08/-810 ОСОБА_1 у період з 22.04.2020 по 11.05.2023 не оглядалась, тому перерва в інвалідності позивача у період з 01.05.2022 по 31.05.2023 призвела до виникнення переплати пенсії у розмірі 33 252,08 грн, яка підлягає поверненню на рахунок пенсійного фонду відповідно до вимог статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом та просить його задовольнити.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV).

Частиною першою статті 30 Закону № 1058-IVвстановлено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Положеннями статті 31 Закону № 1058-IVпередбачено, що причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. Органи Пенсійного фонду та застрахована особа мають право в установленому законом порядку оскаржити рішення органів медико-соціальної експертизи.

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (чинне на момент встановлення груп інвалідності позивачу) (далі Положення № 1317).

Відповідно до пункту 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

За змістом пункту 15 Положення № 1317 комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Згідно з пунктом 24 Положення № 1317 комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Видача особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, виписки з акта огляду комісії на руки забороняється.

Відповідно до статті 35 Закону № 1058-IVоргани медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд.

Тобто обов`язок щодо повідомлення органу Пенсійного фонду про огляд осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та його результати, покладається на органи медико-соціальної експертизи.

Відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Частинами першою, другою статті 103 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (даліЗакон № 1788-ХІІ) передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (далі Порядок № 6-4).

Пунктом 3 Порядку № 6-4 передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV.

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Виходячи зі змісту зазначених норм, сума пенсії, яка надміру виплачена, повертається пенсіонером або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку лише у двох випадках: коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або у разі подання страхувальником недостовірних відомостей.

Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на страхувальника.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі № 489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а.

Отже, відповідальність може бути покладена на пенсіонера на підставі частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІвиключно в наслідок зловживання з боку такої особи, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Суд встановив, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (СОVID-19)" розділ XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із змінами та доповненнями з 11.03.2020 на території України запроваджений карантин. В подальшому дію карантину продовжено до 30.06.2023.

Так, сукупно у періоді з 12.03.2020 до 30.06.2023 на території України діяв карантин, встановлений та, в подальшому продовжений, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-СоV -2, згідно Постанов КМУ від 09.12.2020 № 1236, від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641.

У зв`язку з зазначеним, пенсійне законодавство зазнало змін, зокрема, щодо продовження на строк дії карантину в особи з інвалідністю вказаного статусу, навіть, попри не проходження повторного огляду МСЕК.

Відтак враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що станом на визначену чергову дата переогляду позивача, яка була встановлена на квітень 2022, в Україні було запроваджено карантинні заходи.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (далі Указ № 64/2022), затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції РНБО України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі продовжено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390 "Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану" постанову Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 № 225 "Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України" доповнено пунктом 3 наступного змісту: "Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення: осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого03.12.2009 № 1317; дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917.

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

За змістом зазначеної норми постанови Кабінету Міністрів України, строк дії попередньої довідки і всі пов`язані з нею соціальні виплати продовжуються на весь цей період.

Суд зазначає, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності встановлено на період з 17.05.2020 по 01.05.2022, дата чергового переогляду 10.04.2022.

Отже, оскільки станом на визначену позивачу дату чергового переогляду (квітень 2022 року) діяли карантинні заходи та в подальшому режим воєнного стану, суд дійшов висновку, що строк дії статусу особи з інвалідністю ІІІ групи є продовженим на період до закінчення дії вказаних режимів.

Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0033586 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 10.05.2023 - безстроково.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач мала підставу для продовження інвалідності до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд, відповідно мала право на виплати, гарантовані законодавством, які пов`язані з інвалідністю ІІІ групи. Тобто позивач до проведення повторного огляду, який відбувся 11.05.2023, мала право на виплату пенсії по інвалідності ІІІ групи.

Крім того, відповідачем не доведено, що у період з 01.05.2022 по 31.05.2023 позивач не мала статус особи з інвалідністю та відповідно втратила право на отримання пенсії. Як свідчать надані документи, при повторному огляді позивач 11.05.2023 не тільки не позбавлена статусу особи з інвалідністю, а й встановлено ІІ групу інвалідності безстроково.

Як уже зазначено судом, обов`язок щодо повідомлення органу Пенсійного фонду про огляд осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та його результати, покладається на органи медико-соціальної експертизи.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги відсутність встановленого факту зловживання з боку позивача, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві по утриманню надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 в період 01.05.2022 по 31.05.2023 є протиправними.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, в силу приписів Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії за період з 01.05.2022 по 31.05.2023 у розмірі 33 252,80 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. № 16, ) припинити утримання з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) надміру виплаченої пенсії за період з 01.05.2022 до 31.05.2023 у розмірі 33 252,80 грн та повернути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти, утримані за період з 01.05.2022 до 31.05.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.