Справа № 604/391/25
Суддя: Сташків Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/391/25
Провадження № 2-а/604/20/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Малиш А.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Підволочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позов обґрунтовано тим, що постановою серії ЕНА № 4418056 від 03 квітня 2025 року винесеною інспектором відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області молодшим лейтенантом поліції Рибаком Р.М., позивача було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

В оскаржуваній постанові вказано, що 03 квітня 2025 року о 17:20:25 год., в с. Нижнів дорога Н18 Івано-Франківськ-Тернопіль 30, водій керуючи автомобілем порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 суцільна лінія чим порушив п.8.5.1. ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, посадова особа органу поліції не з`ясувала дійсні фактичні обставини даної справи, що потягло неправомірне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї неправомірного стягнення. Позивач стверджує, що правил дорожнього руху, як вказано в постанові, вона не порушувала, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності, в діях позивача був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і тому оскаржувану постанову необхідно скасувати, а справу провадженням закрити.

14 квітня 2025 року ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області було відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача подала до суду заяву у якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заяв чи клопотань від імені відповідача у даній справі до суду не надходило, відзив відповідачем також подано не було.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови серії ЕНА №4418056 від 03 квітня 2025 року, складеної стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.04.2025 року о 17:20:25 год., в с. Нижнів дорога Н18 Івано-Франківськ-Тернопіль 30, водій керуючи автомобілем порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 суцільна лінія чим порушив п.8.5.1. ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. На підставі вищевказаного інспектором відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Тернопільській області Рибаком Р.М. було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскаржуваною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, ч.1 ст.9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Суд звертає увагу, що відповідачем не подано у встановлений строк відзив на позов без поважних причин. Таким чином, суд розцінює такі дії (бездіяльність) відповідача як визнання позову.

Статтею 62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність винесення постанови серії ЕНА №4418056 від 03 квітня 2025 року, вона підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Однак, враховуючи, що позивачем не заявлено позовні вимоги про стягнення судових витрат стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.5,9,19,73,77,90,241-246,250,255, 257 286,295,297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 4418056 від 03 квітня 2025 року, винесену інспектором відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області молодшим лейтенантом поліції Рибаком Р.М. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Підволочиського районного

суду Тернопільської області Сташків Н.Б.