Справа № 240/11915/25
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 травня 2025 року м. Житомир справа №240/11915/25

категорія 112030700

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства у справах ветеранів України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я від 13.02.2025 №2/111/2/1;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України повторно розглянути його заяву про встановлення факту отримання поранення унаслідок бойових дій.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Позовні вимоги повинні формулюватися позивачем максимально чітко і зрозуміло.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Суд відмічає, що предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим.

Однак, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, вищезазначеним критеріям чіткості та зрозумілості не відповідають, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з частиною 1 статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

За визначенням, наведеним в пункті 9 частини 1 статті 4 КАС України, відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, суб`єктом владних повноважень - є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем за поданим ним позовом є Міністерство у справах ветеранів України, а третьою особою - Міжвідомча комісія з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я.

Разом з тим, зі змісту пункту 1 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що зазначена в цьому пункті позовна вимога фактично пред`явлена до Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, тобто не до відповідача у справі, яким є Міністерство у справах ветеранів України, а до суб`єкта, який зазначений третьою особою, що суперечить нормам КАС України, оскільки позовні вимоги можуть пред`являтися тільки до суб`єкта владних повноважень, який є відповідачем у справі.

Фактично у поданій позовній заяві ОСОБА_1 не оскаржує жодних рішень, дій чи бездіяльності Міністерства у справах ветеранів України, яке є відповідачем по справі, що свідчить про недотримання вимог частини 1 статті 5 КАС України.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позивачу необхідно уточнити суб`єктний склад учасників справи, а також з урахуванням уточненого суб`єктного складу уточнити заявлені ним позовні вимоги.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що частиною другою статті 49 КАС України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, передумовою залучення до участі у справі третіх осіб є встановлення факту, що рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Згідно з частиною четвертою статті 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Частиною 5 статті 161 КАС України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Відповідно до частини п`ятої статті 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Зміст вищезазначених норм свідчить, що саме суд, шляхом постановлення відповідної ухвали, уповноважений вирішувати питання про залучення до участі в справі третіх осіб. Треті особи можуть бути залучені до участі у справі з ініціативи суду, у випадку коли при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду буде встановлено, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, або ж за наслідками розгляду відповідного клопотання учасників справи.

Самостійне залучення позивачем до участі в справі третьої особи шляхом зазначення її в позовній заяві суперечить вимогам ст.ст. 49, 161 КАС України, оскільки вступ третіх осіб до участі у справі відбувається виключно на підставі ухвали суду.

Відтак, у випадку коли учасник справи вважає за необхідне залучити до участі в справі третю особу, він повинен подати до суду окреме клопотання, оформлене відповідно до вимог ст. 49, 166-167 КАС України, а не самостійно надати певній особі статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, зазначаючи про це в позовній заяві.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вказаних вимог ОСОБА_1 не додала до позовної заяви документу про сплату судового збору або ж документу, який підтверджує підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду клопотання, в якому просив звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Розглянувши вищезазначене клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені в Законі України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у становить 3028,00 гривень.

Таким чином, позивач при подачі до суду даного позову повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Розрахунок судового збору, що підлягає сплаті: 3028,00 грн х 0,4 х 1 = 1211,20 грн, де: 3028,00 грн - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом станом на 01 січня 2024 року; 0,4 - ставка судового збору з подання до суду позову немайнового характеру; 1 - кількість позовних вимог немайнового характеру, заявлених позивачем у позовній заяві.

Вирішуючи клопотання позивача про звільнення позивача від сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту викладених норм випливає, що у випадку наявності однієї із альтернативних умов, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи майновий стан сторони, суд має право звільнити особу від сплати судового збору.

Суд також відмічає, що умовою для звільнення від сплати судового збору, є незадовільний майновий стан особи.

Звільнення особи від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або ускладнення у здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 72-77 КАС України покладаються на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

При цьому, згідно з нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначальним для оцінки майнового стану особи та як наслідок для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору є розмір її річного доходу за попередній календарний рік (рік, що передує року звернення з позовом до суду).

В підтвердження свого тяжкого матеріального стану, ОСОБА_1 надав до суду відомості з Державного реєстру фізичних осбі-платників податків про суми нарахованого доходу від 14.03.2025 №0625-25-10892, видану Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, згідно з якою розмір отриманого ним в 2024 році доходу становив 73423,02 гривень.

Оскільки розмір судового збору у сумі 1211,20 грн., що підлягає сплаті при зверненні з даним позовом до суду, не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за 2024 рік (73423,02 грн. * 5 % = 3671,15 грн), то суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що при подачі даного позову до суду позивачем не було дотримано вимог ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та встановити йому строк для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- позовної заяви в новій редакції (та її примірників в кількості, що відповідає кількості учасників справи) із уточненням в ній суб`єктного складу учасників справи та заявлених позовних вимоги;

- окремого оформленого відповідно до вимог ст. 49, 166-167 КАС України клопотання про до участі в справі третьої особи (у разі необхідності такого залучення), із обґрунтуванням в цьому клопотанні, яким чином рішення суду по даній справі може вплинути на права, інтереси чи обов`язки такої особи;

- доказу (оригіналу квитанції) сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м.Житомир/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA4006797

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу*;101; РПНОКК позивача; Судовий збір, за позовом ПІБ позивача, Житомирський окружний адміністративний суд.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович