Справа № 380/22919/24
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року

справа №380/22919/24

провадження № П/380/23146/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Шмигельська А.І.,

за участю:

представника відповідача Гурняк О.О.,

представника третьої особи Загородня Г.А..

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №26179/13-01-07-09 від 14.06.2024 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 454 658,20,00 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №26177/13-01-07-09 від 14.06.2024 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 грн

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом за результатами фактичної перевірки в належному позивачу магазині, яка проведена з порушенням вимог податкового законодавства, оскільки в наказі контролюючого органу про проведення перевірки жодним чином не обґрунтовано, що саме зумовило необхідність проведення фактичної перевірки в позивача, окрім посилання на норми ПК України та дублювання її частини, не зазначено з якого саме повідомлення державного органу контролюючому органу стала відома необхідна для ініціювання проведення перевірки інформація. Також позивачу не було надано жодних документів, які б підтверджували наявність такої інформації. Отже, на думку позивача, були відсутні правові підстави для проведення фактичної перевірки, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

По суті зафіксованих актом фактичної перевірки порушень щодо неведення обліку товарних запасів, а саме відсутності документів походження товарних запасів технічно складної побутової техніки, вказує, що факт вчинення такого правопорушення не підтверджений відповідачем належними, допустимими та достовірними доказами і ґрунтується на припущеннях. Зазначає, що позивач надав контролюючому органу, який проводив фактичну перевірку, в межах строків проведення перевірки всі необхідні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством та які підтверджують облік та походження товарних запасів, що знаходились в магазині. Проте контролюючий орган, що проводив перевірку, в акті перевірки безпідставно дійшов висновків, що частина товару є не облікованою, а відповідно і застосування штрафних санкцій. Вважає, що документами, які підтверджують облік та походження товарів є як форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до Порядку №496, так і первинні документи, зокрема, договір комісії, акт приймання-передачі, які були надані податковому органу при перевірці.

По суті зафіксованих актом фактичної перевірки порушень щодо непроведення позивачем розрахункових операцій через ПРРО щодо покупки кабелю вказує, що всі розрахункові операції в магазині, який розташований за адресою АДРЕСА_2 здійснюються із застосуванням програмного реєстратора розрахункових операцій із фіскальним номером , а фіскальний чек встановленої форми при покупці кабель Apple lightning to USB Cable за ціною 599,00 виданий 07.02.2024 о 17:07:41, тобто ще до моменту проведення фактичної перевірки. Отже позивач не вчиняв порушення пунктів 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а відповідно і застосування штрафних (фінансових) санкцій в цій частині є неправомірним.

Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, призначено підготовче засідання на 11.12.2024.

03.12.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що перевіркою встановлено порушення вимог п.1, п.2, п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР, а саме встановлено факт проведення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі оплати без застосування РРО та/або ПРРО, без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, а також ведення з порушенням порядку встановленого законодавством обліку товарів за місцем їх реалізації. Вказує, що 02.05.2024 через ПРРО з фіскальним номером реалізовано технічно-складні побутові товари на загальну суму 197 539,30 грн., на які не надано документи, що підтверджують їх походження та які не відображені ФОП ОСОБА_1 у відповідному обліку (в формі ведення обліку товарних запасів відсутні записи про надходження товару). Зазначає, що для належної перевірки обґрунтованості притягнення позивача до відповідальності за ненадання документів на підтвердження обліку та походження товарних запасів позивача слід встановити: які саме документи можуть уважатися первинними з урахуванням виду та особливостей товарних запасів, які є предметом спору та чи були такі документи надані суб`єктом господарювання під час проведення перевірки, а також чи розкривають належним чином надані суб`єктом господарювання документи суть та зміст господарських операцій. Однак, станом на початок проведення фактичної перевірки позивачем не надано документів, які б підтверджували походження товарів, які перебувають у позивача на реалізації. Отже, на думку відповідача, висновки ГУ ДПС у Волинській області про порушення позивачем п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР є обґрунтованими, оскільки докази і обґрунтування, наведені позивачем у позовній заяві, не спростовують висновки акта перевірки від 07.05.2024 № 11418/03-20-07-05/ НОМЕР_1 та не підтверджують неправомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Разом з відзивом на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у вказаній адміністративній справі № 380/22919/24, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Головного управління ДПС у Волинській області (, юридична адреса: м. Луцьк, Майдан Київський, будинок 4 , Волинська область, 43010).

Ухвалою від 11.12.2024, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, суд задоволив клопотання представника відповідача про залучення, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління ДПС у Волинській області (, юридична адреса: м. Луцьк, Майдан Київський, будинок 4, Волинська область, 43010). до участі у вказаній адміністративній справі № 380/22919/24, в зв`язку з чим підготовче засідання відкладено до 15.01.2025.

27.12.2024 на адресу суду надійшли пояснення від Головного управління ДПС у Волинській області, в яких представник третьої особи спростовує висновки позивача щодо порушення процедури перевірки, покликаючись на постанову Верховного Суду від 26 березня 2024 року по справі №420/9909/23, за змістом якої покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому такий наказ не можна вважати протиправним. Крім того зазначає, що на підставі даного наказу посадових осіб ГУ ДПС у Волинській області допущено до проведення перевірки платником податків, позивачем в направленнях на проведення перевірки здійснено відмітку про допуск на проведення фактичної перевірки за місцем здійснення господарської діяльності, і в подальшому, складено акт фактичної перевірки. Таким чином, перевірка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » контролюючим органом була проведена відповідно до передбачених підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України підстав для її проведення з дотриманням вимог чинного податкового законодавства.

Щодо суті зафіксованого порушення вказує, що при прийманні від покупця платіжної картки за місцем реалізації товарів, розрахункова операція, здійснена у безготівковій формі, проведена без застосування зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій, без створення у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції без надання покупцю в обов`язковому порядку розрахункового документа встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції 599,00 грн.. Також перевіркою встановлено, що 02.05.2024 через ПРРО з фіскальним номером реалізовано технічно-складні побутові товари на загальну суму 197 539,30 грн., на які не надано документи, що підтверджують їх походження та які не відображені ФОП ОСОБА_1 у відповідному обліку (в формі ведення обліку товарних запасів відсутні записи про надходження товару). На письмовий запит перевіряючих від 02.05.2024 ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме: інформацію щодо ведення обліку доходів, банківських виписок щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності (в т.ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг). Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

31.12.2024 представником Головного управління ДПС у Волинській області подано клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 02.01.2025 клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про участь у судових засіданнях у справі №380/22919/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено частково, визначено судові засідання по справі №380/22919/24, наступні після призначеного на 15.01.2025 проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. З цих підстав та за клопотанням представника відповідача підготовче засідання відкладено до 05.02.2025, а в подальшому за клопотанням представника позивача оголошено перерву до 19.02.2025.

Від представника позивача на адресу суду надійшли клопотання про витребування доказів, а саме 14.02.2025 - у Державної податкової служби України (адреса місцезнаходження: Україна, 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8; ) належним чином завіреної копії звернення громадянина ОСОБА_2 від 29.04.2024 (вх. ДПС № А/1228/ЕЗ від 29.04.2024), а 19.02.2025 - у Головного управління ДПС у Львівській області детального розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 14.06.2024 № 26179/13-01-07-09.

Протокольними ухвалами від 19.02.2025 суд відмовив в задоволенні клопотання представника позивача про витребування копії звернення громадянина ОСОБА_2 від 29.04.2024 та задоволив клопотання про витребування детального розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 14.06.2024 № 26179/13-01-07-09, для подання представником відповідача витребуванних документів і можливістю позивача скористатися правом подати клопотання про зміну підстав позову оголошено перерву до 12.03.2025.

На виконання ухвали суду 20.02.2025 представник відповідача долучив до матеріалів справи податкові повідомлення-рішення від 02.08.2024 №33786/13-01-07-09, №33774/13-01-07- 09 з розрахунком штрафних санкцій.

11.03.2025 від позивача до суду надійшла заява про зміну підстав позову, в якій представник позивача вказує на відсутність підстав для проведення перевірки з огляду на загальний характер формулювання звернення громадянина ОСОБА_3 , з якого неможливо визначити, чи йдеться конкретно або зокрема про ФОП ОСОБА_1 чи будь-які її можливі порушення, оскільки саме по собі використання згаданої торговельної марки не свідчить про пов`язаність різних суб`єктів. Також звертає увагу на те, що податкове повідомлення-рішення від 14.06.2024 № 26179/13-01-07-09 винесене із порушенням п. 58.2. ст. 58 ПК України, оскільки рішення складається за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Водночас, як вбачається із змісту податкового повідомлення-рішення від 14.06.2024 № 26179/13-01-07-09 воно винесене за п. 1 ст. 17 та ст. 20 Закону України № 265/95- ВР, тобто за двома різними штрафними санкціями одночасно. Це підтверджується також розрахунком штрафних санкцій (штрафу) до акта перевірки № бланка 002873 від 07.05.2024. Окремо представником позивача подано заяву про розгляд справи № 380/22919/24 за відсутності позивача та представника позивача. Зазначено, що сторона позивача не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Сторона позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

12.03.2025 підготовче засідання відкладено до 19.03.2025 у зв`язку з наданням представнику відповідача можливості ознайомитись із заявою про зміну підстав позову.

17.03.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо заяви про зміну підстав позову, в яких представник відповідача вважає, що наявність посилання у згаданому наказі на проведення перевірки на п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, як на підставу проведення такої, фактичним підтвердженням чого є лист Державної податкової служби України за №12571/7/99-00-07-04-02-07 від 29.04.2024, доповідна записка відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Волинській області від 02.05.2024 за №176/03-20-07-05-01, не може вказувати на протиправність такого наказу, та як наслідок такої перевірки. Також спростовує доводи позивача щодо застосування штрафних санкцій за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в одному податковому повідомленні-рішенні.

Протокольними ухвалами від 19.03.2025 суд прийняв до розгляду заяву про зміну підстав позову, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 09.04.2025.

09.04.2025 розгляд справи відкладено до 06.05.2025.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у додаткових поясненнях.

Позивач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечила, в заяві від 11.03.2025 просила розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та представника позивача, а тому суд вважає за можливе завершити розгляд справи без участі позивача та його представника, за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, заслухавши думку представників сторін з їх участю на засіданні, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з 29.08.2022, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 002112309.

Видами діяльності позивача за КВЕД є: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний) 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання 95.12 Ремонт обладнання зв`язку 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах 47.79 Роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 46.16 Діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

2 травня 2024 року Головним управлінням ДПС у Волинській області прийнято наказ №1701-п «Про проведення фактичної перевірки» (далі також Наказ №1701-п), за змістом якого, керуючись підпунктами 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2, пункту 80.2, пункту 80.8 статті 80, пунктом 69.2, 69.27 пункту 69 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI (із змінами та доповненнями) у зв`язку із наявністю і отриманням в установленому законодавством порядку інформації від державних органів, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль над якими покладено на контролюючі органи, а саме наявністю інформації щодо проведення розрахункових операцій при продажу товарів без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа - в базах даних СОД РРО відсутні дані про розрахунки за квітень 2024 року та отриманням інформації щодо реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту без видачі фіскальних чеків, з метою контролю за дотриманням платниками податків норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, наказано забезпечити проведення фактичної перевірки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 з 02 травня 2024 року терміном 10 діб.

Відповідно до вищевказаного наказу від 02.05.2024 № 1701-п та направлень на перевірку від 02.05.2024 № 2417/03-20-07-05, № 2418/03-20-07-05 Головним управлінням ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці магазину (торгової точки) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить суб`єкту господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

За результатами перевірки складено Акт фактичної перевірки від 07.05.2024 № 11418/03-20-07-05/ НОМЕР_1 (далі Акт перевірки від 07.05.2024 №18928), яким встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.1, п.2, п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР).

Так, перевіркою встановлено, що в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 торгівельну діяльність в сфері роздрібної торгівлі, крім підакцизних товарів, здійснює ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка згідно наявної у контролюючого органу податкової інформації перебуває на спрощеній системі оподаткування, 2 група єдиного податку, ставка податку 20%.

24.04.2024 ФОП ОСОБА_1 на господарську одиницю, магазин за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано програмний реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер .

З метою перевірки питань дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, перед початком фактичної перевірки 02.05.2024 о 16:26 год. в даній господарській одиниці придбано Кабель Apple Lightning to USB Cable (1 m) в кількості 1 шт. по ціні 599,00 грн. розрахункова операція проведена у безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів (платіжного банківського терміналу S1VF01KO та платіжної картки).

При прийманні від покупця платіжної картки за місцем реалізації товарів, розрахункова операція, здійснена у безготівковій формі, проведена без застосування зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій, без створення у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції та без надання покупцю в обов`язковому порядку розрахункового документа встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції 599,00 грн.

Під час перевірки використана наявна в ГУ ДПС у Волинській області інформація даних СОД РРО, стосовно даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

02.05.2024 в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 , з 16:26 год. (час проведення розрахункової операції, описаної в п.2.2.12 Акту перевірки на суму 599,00 грн., чек терміналу №) по 17:38 год (час роздрукування «X-звіту» ПРРО після допуску до проведення перевірки) фактично проведено одну розрахункову операцію у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01KO) на суму 24106,20 грн. (чек терміналу № о 16:27 год.). Проте згідно даних СОД РРО 02.05.2024 на ПРРО фіскальний номер відкрито зміну о 17:06 год. За період з 17:06 год. по 17:38 год. (час роздрукування «X-звіту») по даному ПРРО проведено розрахункові операції у безготівковій формі на загальну суму 244 756,70 грн. (в т.ч. 599,00 грн. розрахункова операція описана у п.2.2.12 акта перевірки). Вищевикладене свідчить, що розрахункові операції на суму 244 166,70 грн. фактично були проведені у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01KO) до 16:26 год.

Однак, при прийманні від покупців платіжних карток за місцем реалізації товарів, дані розрахункові операції не були проведені через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій, у паперовій та/або електронній формі не створено та покупцям в обов`язковому порядку не надано розрахункові документи встановленої форми та змісту на повну суму проведених операцій. Фото екрану платіжного банківського терміналу з відображенням останніх чеків в розрізі транзакцій по даті та часу додається.

02.05.2024 до перевірки надано: форма ведення обліку товарних запасів (у паперовій формі) яка ведеться ФОП ОСОБА_1 за місцем продажу, магазин (торгова точка) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 ; договір комісії №СА-29-04-24- МК від 29.04.2024 (комітент ФОП ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2 ) та Акт приймання-передачі товарів до договору комісії №СА-29-04-24-МК від 29.04.2024, на підставі якого внесено запис до форми ведення обліку товарних запасів про надходження товарів.

При перевірці повноти оприбуткування, вибуття та фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей, шляхом співставлення обсягів надходження товару (згідно наданих до перевірки форми ведення обліку товарних запасів та Акта приймання-передачі товарів до договору комісії №СА-29-04-24-МК від 29.04.2024), обсягів реалізованого через ПРРО товару (згідно даних СОД РРО) та фактичних залишків товарів станом на 02.05.2024, встановлено, що 02.05.2024 через ПРРО з фіскальним номером реалізовано технічно-складні побутові товари на загальну суму 197 539,30 грн., на які не надано документи, що підтверджують їх походження та які не відображені ФОП ОСОБА_1 у відповідному обліку (в формі ведення обліку товарних запасів відсутні записи про надходження товару). Реєстр проданих товарів не відображених в обліку наведено в додатку №2 до акта перевірки.

На письмовий запит перевіряючих від 02.05.2024 ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме: інформація щодо ведення обліку доходів, банківських виписок щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності (в т.ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг).

02.05.2024 Головним управлінням ДПС у Волинській області складено акт про ненадання у визначений у запиті строк платником податків документів для фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ..

На підставі Акту перевірки від 07.05.2024 №18928 Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення рішення від 14.06.2024 №26879/13-01-07-09, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки у розмірі 454 658,20 грн., зокрема, 257 118,30 грн. згідно з п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР за невидачу розрахункового документа в розмірі вартості проданого з порушенням товару (100% від 220 060,50 грн. та 150% від 24705,20 грн.) та згідно з ст.20 Закону №265/95-ВР у розмірі 197 539,90 грн. вартості необлікованого товару, а також податкове повідомлення рішення №26177/13-01-07-09 від 14.06.2024, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення ст.44 ПК України, зокрема, ненадання документів.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки та спірними рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі також ПК України).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (надалі також Закон №265/95-ВР).

Як передбачено частиною першою статті 15 Закону №265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 ПК України.

Так, згідно із положеннями пункту 80.1. статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Судом встановлено, що підставою для проведення фактичної перевірки вказано наявність і отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль над якими покладено на контролюючі органи, а саме наявність інформації щодо проведення розрахункових операцій при продажу товарів без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа - в базах даних СОД РРО відсутні дані про розрахунки за квітень 2024 року та отримання інформації щодо реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту без видачі фіскальних чеків та керуючись підпунктами 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 пунтку 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2, пункту 80.2, пункту 80.8 статті 80, пунктом 69.2, 69.27 пункту 69 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України.

За приписами пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (п.п. 80.2.2).

Суд звертає увагу на правове формулювання пункту 80.2 статті 80 ПК України, контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, указаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки.

Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

Так, у відповідності до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, для проведення перевірки надаються копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Застосовуючи положення пункту 81.1 статті 81 ПК України, Верховний Суд, у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23 зазначив, що аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником. Реалізуючи мету, з якою ця справа розглядається у складі Судової палати, Верховний Суд формулює такий правовий висновок, який має забезпечити єдині підходи до оцінки правомірності наказів про призначення фактичних перевірок. У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним. Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, який містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

В силу положень частини п`ятої статті242 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV, з наступними змінами та доповненнями (далі КАС України), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В матеріалах справи міститься лист Державної податкової служби України від 29.04.2024 №12571/7/99-00-07-04-02-07, а також доповідна записка відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Волинській області від 02.05.2024 за №176/03-20-07-05-01, в яких на підставі аналізу інформації, зроблено висновок про необхідність проведення детального аналізу діяльності мереж роздрібної торгівлі побутової техніки на предмет дотримання вимог законодавства. В додатку до доповідної записки Головного управління ДПС у Волинській області від 02.05.2024 за №176/03-20-07-05-01 вказано перелік господарських одиниць для проведення фактичних перевірок, в якому зазначено і магазин «Ябко» за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1.

Отже вказаний лист та доповідна записка в розумінні підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є інформацією, яка дає підстави для призначення та проведення фактичних перевірок.

Враховуючи наведені обставини та правовий висновок Верховного Суду у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, суд вважає, що наявність посилання у згаданому наказі на проведення перевірки на п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, як на підставу проведення такої, фактичним підтвердженням чого є лист Державної податкової служби України від 29.04.2024 №12571/7/99-00-07-04-02-07, не може вказувати на протиправність такого наказу, а тому доводи позивача щодо порушення процедури перевірки в цій частині не заслуговують на увагу.

У аспекті наведеного суд також звертає увагу на те, що наказ ГУ ДПС у Волинській області від 02.05.2024 №1701-п «Про проведення фактичної перевірки» містить відомості, зокрема, про:

- мету перевірки - контроль за дотриманням платниками податків норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками;

- вид перевірки -фактична перевірка;

- підстави для проведення перевірки - підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України;

- об`єкт, перевірка якого проводитиметься, магазин «Ябко» за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1.

Тож з урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що в контролюючого органу були наявні достатні правові підстави для проведення фактичної перевірки позивача. Зміст наявного у цій справі наказу про проведення фактичної перевірки відповідає усім передбаченим податковим законодавством вимогам.

Щодо суті зафіксованих актом перевірки порушень, які стали підставою для застосування до позивача фінансових санкцій суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1);

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (пункт 2).

Згідно з визначеннями, наведеними у статті 2 Закону № 265/95-ВР:

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Відповідно до статті 8 Закону №265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затверджене наказом Міністерства фінансів України №13 від 21 січня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 220/28350 (далі Положення).

Відповідно до пункту 1 розділу I Положення, визначено форму і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (пункт 3 розділу I).

Фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою №ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення (пункт 1 розділу II).

Фіскальний касовий чек видачі коштів (далі - видатковий чек) - розрахунковий документ/ електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій під час проведення розрахунків у разі видачі коштів покупцеві під час повернення товару, рекомпенсації послуги, прийнятті цінностей під заставу та в інших випадках. Фіскальний касовий чек видачі коштів за формою № ФКЧ-2 наведений в додатку 2 до цього Положення (пункт 1 розділу III).

Пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону №2 65/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак, її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 09.09.2024 у справі №280/6832/23.

Як з`ясовано судом, у спірному випадку до позивача застосовані штрафні санкції за непроведення розрахункової операції та невидачу відповідного розрахункового документа встановленої форми та змісту. Зокрема, позиція контролюючого органу полягає в тому, що при покупці товару: Кабель Apple Lightning to USB Cable (1 m) в кількості 1 шт. по ціні 599,00 грн. розрахункова операція проведена у безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів (платіжного банківського терміналу S1VF01KO та платіжної картки). Також за даними СОД РРО 02.05.2024 на ПРРО фіскальний номер відкрито зміну о 17:06 год. і за період з 17:06 год. по 17:38 год. (час роздрукування «X-звіту») по даному ПРРО проведено розрахункові операції у безготівковій формі на загальну суму 244 756,70 грн. (в т.ч. 599,00 грн. розрахункова операція описана у п.2.2.12 акта перевірки). Отже, за висновками податкового органу, враховуючи те, що зміну на ПРРО фіскальний номер відкрито 02.05.2024 лише о 17:06 год, реалізація товарів на загальну суму 244 756,70 грн. фактично відбувалася до 17.06. год без проведення через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій та без створення та надання покупцям в обов`язковому порядку розрахункових документів встановленої форми та змісту на повну суму проведених операцій, а їх проведення через ПРРО фіскальний номер відбулося після відкриття зміни в період з 17:06 год. по 17:38 год., тобто вже під час проведення перевірки. В підтвердження такого висновку до акта перевірки долучено фото екрану платіжного банківського терміналу з відображенням останніх чеків в розрізі транзакцій по даті та часу, зокрема, реалізація Кабель Apple Lightning to USB Cable відображена 02.05.2024 о 16.26.

Водночас позивачем в підтвердження своєї позиції щодо видачі належного розрахункового документа при продажі товару - Кабель Apple Lightning to USB Cable надано чек з фіскальним номером: AsEd0uHuHn0 від 02.05.2024 на суму 599,00 грн., який видано о 17.07.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд зазначає, що за матеріалами перевірки встановлено, що суб`єкт господарювання згідно даних Х-звіту «Зміна 02.05.2024» провів безготівкові оплати на загальну суму 244 765,70 грн, дата і час формування Х-звіту 02.05.2024 о 17.38 (а.с.103).

Відповідно до статті 2 Закону №265/95-ВР фіскальний режим роботи - це:

а) режим роботи опломбованого належним чином реєстратора розрахункових операцій, який забезпечує безумовне виконання ним фіскальних функцій;

б) режим роботи програмного реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого у реєстрі таких реєстраторів, що забезпечує реєстрацію розрахункових документів на фіскальному сервері контролюючого органу відповідно до цього Закону;

фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу;

фіскальний звіт - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звіт) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що застосовується для реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, який містить дані про виконані операції з початку робочої зміни касира;

денний звіт - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Суд звертає увагу на зафіксований час здійснення оплати по чеку з фіскальним номером: AsEd0uHuHn0 від 02.05.2024 на суму 599,00 грн., а саме 17.07.41. Отже, розрахункову операцію по вказаному чеку здійснено з застосуванням ПРРО до моменту зняття даних Х-звіту «Зміна 02.05.2024». Інших доказів в підтвердження факту непроведення позивачем розрахункової операції на початок проведення перевірки податковим органом не подано, а судом не встановлено.

Дослідженням наявних в матеріалах справи документів судом не встановлено розбіжностей стосовно найменування товару та фактичної його вартості, яка сплачена покупцем. При цьому, суд погоджується з позицією позивача про те, що за своєю формою та реквізитами, фіскальний чек відповідає вимогам, що пред`являється до розрахункових документів.

Долучене податковим органом до матеріалів перевірки фото екрану платіжного банківського терміналу з відображенням останніх чеків в розрізі транзакцій по даті та часу, яке за позицією контролюючого органу підтверджує здійснення реалізації без проведення РРО та видачі чеків, в тому числі при контрольній закупці о 16 год.26 хв. Кабель Apple Lightning to USB Cable по ціні реалізації 599,00 грн. не може бути належним доказом в підтвердження факту порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР за наявності чеку з фіскальним номером: AsEd0uHuHn0 від 02.05.2024 на суму 599,00 грн, роздрукованого позивачем на цей же товар, відсутності доказів здійснення такої рохрахункової операції позивачем вже після проведення контрольної закупки та обов`язку доведення зафіксованого порушення саме відповідачем. При цьому, контролюючий орган не заперечує факту проведення в подальшому зазначених на екрані платіжного банківського терміналу операцій через зареєстрований за позивачем програмний реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер . Однак, таке проведення за позицією податкового органу відбулося після початку проведення перевірки, що підтверджується різницею в часі здійснюваних операцій по банківському терміналу та через ПРРО фіскальний номер .

Водночас суд зазначає, що відповідальність передбачена п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР застосвується за встановлений факт непроведення розрахункової операції та невидачі розрахункового документа встановленої форми та змісту, що в спірному випадку відсутнє, оскільки за даними акту перевірки по ПРРО фіскальний номер проведено розрахункові операції у безготівковій формі на загальну суму 244 756,70 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами вчинення позивачем порушень пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95- ВР щодо непроведення розрахункової операції та невидачі розрахункового документа встановленої форми та змісту, що вказує на відсутність підстав для застосування до нього санкцій, передбачених п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР.

Щодо зафіксованих в акті перевірки порушень позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95- ВР, в частині неведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів, то суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №-265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в другому абзаці цієї норми осіб, до яких позивач не відноситься)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27.08.2024 у справі № 300/2879/22.

Згідно зі статтею 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

За змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.01.2024 у справі № 420/12275/22 та від 27.08.2024 у справі № 300/2879/22.

Як зафіксовано актом перевірки 02.05.2024 позивачем через ПРРО з фіскальним номером реалізовано технічно-складні побутові товари на загальну суму 197 539,30 грн., на які не надано документи, що підтверджують їх походження та які не відображені ФОП ОСОБА_1 у відповідному обліку (в формі ведення обліку товарних запасів відсутні записи про надходження товару). Реєстр проданих товарів не відображених в обліку наведено в додатку №2 до акта перевірки, зокрема, бездротові навушники AirPods Max Green new на суму 22.199 грн., мобільний телефон Iphone 15 256 black new на суму 36 799 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro Max НОМЕР_3 White Titanium new на суму 50 299 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro НОМЕР_3 Black Titanium new на суму 44 644,30 грн., планшет IPad Air 256Gb на суму 28 599 грн., Apple WatchSeries 9 GPS 41 mm Midnight Aluminum на суму 14 999 грн.(а.с.105). На письмовий запит перевіряючих від 02.05.2024 ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме: інформація щодо ведення обліку доходів, банківських виписок щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності (в т.ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг).

Згідно з абзацом 60 статті 2 Закону № 265/95 термін "технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту" для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про захист прав споживачів". Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 251 статті 1 Закону № 265/95 технічно складні побутові товари непродовольчі товари широкого вжитку (прилади, машини, устаткування та інші), які складаються з вузлів, блоків, комплектуючих виробів, відповідають вимогам нормативних документів, мають технічні характеристики, супроводжуються експлуатаційними документами і на які встановлено гарантійний строк.

Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 16.03.2017 № 231. Смартфони, мобільні телефони, пилососи, роботи-пилососи та навушники відносяться до даного переліку.

З врахуванням наведеного, оскільки позивач провадить діяльність з реалізації, в тому числі, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту то, відповідно, зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу.

В підтвердження обліку проданих товарів позивач покликається на договір комісії №СА-29-04-24-МК від 29.04.2024, укладений з комітентом ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ), Акт приймання-передачі товарів до договору комісії №СА-29-04-24-МК від 29.04.2024 та форму ведення обліку товарних запасів (а.с.7-16, 105 зворот-115).

Водночас за позицією контролюючого органу вказані документи не містять в своєму переліку реалізованих позивачем товарів 02.05.2024, а саме бездротові навушники AirPods Max Green new на суму 22.199 грн., мобільний телефон Iphone 15 256 black new на суму 36 799 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro Max 256 White Titanium new на суму 50 299 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro 256 Black Titanium new на суму 44 644,30 грн., планшет IPad Air 256Gb на суму 28 599 грн., Apple WatchSeries 9 GPS 41 mm Midnight Aluminum на суму 14 999 грн.(а.с.105)

Суд встановив, що на початок проведення перевірки і в подальшому на запит позивач надавав контролюючому органу договір комісії №СА-29-04-24-МК від 29.04.2024, укладений з комітентом ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ), Акт приймання-передачі товарів до договору комісії №СА-29-04-24-МК від 29.04.2024 та форму ведення обліку товарних запасів (а.с.7-16, 105 зворот-115). Інших документів ні контролюючому органу, ні суду подано не було.

Проаналізувавши вказані документи судом з`ясовано, шо 02.05.2024 позивачем через ПРРО з фіскальним номером реалізовано технічно-складні побутові товари на загальну суму 197 539,30 грн., а саме, бездротові навушники AirPods Max Green new на суму 22.199 грн., мобільний телефон Iphone 15 256 black new на суму 36 799 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro Max 256 White Titanium new на суму 50 299 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro 256 Black Titanium new на суму 44 644,30 грн., планшет IPad Air 256Gb на суму 28 599 грн., Apple WatchSeries 9 GPS 41 mm Midnight Aluminum на суму 14 999 грн..

Водночас такі товари відсутні в акті приймання-передачі товарів до договору комісії №СА-29-04-24-МК від 29.04.2024, який позивачем було надано в підтвердження факту обліку цих товарів.

Суд зазначає, що правила ведення обліку товарних запасів, які поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП визначає Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2021 №496, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за № 1411/37033 (далі - Порядок №496).

Згідно з пунктами 2 розділу І Порядку №496 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи; первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу ІІ Порядку №496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку. Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.

Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.

Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів (п.4 розділу ІІ Порядку № 496).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Порядку № 496, заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: 1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; 2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; 3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Судом встановлено, що позивач також надав до перевірки Форму ведення обліку товарних запасів за місцем продажу за адресою: м.Луцьк, вул. Сухомлинського,1, до якої внесено відомості про надходження товару 29.04.2024 відповідно до Акту приймання-передачі товарів до договору комісії №СА-29-04-24-МК від 29.04.2024 від ФОП ОСОБА_4 на суму 2 910 830 грн., а також внесено дані про вибуття товару 02.05.2024 згідно з переліком фіскальних чеків (а.с.105 зворот).

Водночас у Формі ведення обліку товарних запасів за місцем продажу за адресою: м.Луцьк, вул. Сухомлинського,1, відсутні відомості як про надходження товару на загальну суму 197 539,30 грн., а саме, бездротові навушники AirPods Max Green new на суму 22.199 грн., мобільний телефон Iphone 15 256 black new на суму 36 799 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro Max 256 White Titanium new на суму 50 299 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro 256 Black Titanium new на суму 44 644,30 грн., планшет IPad Air 256Gb на суму 28 599 грн., Apple WatchSeries 9 GPS 41 mm Midnight Aluminum на суму 14 999 грн, так і про його вибуття, тобто реалізацію.

Будь-яких інших документів в підтвердження обліку саме цих товарів позивачем також не подано, а судом не встановлено.

Отже, на момент проведення фактичної перевірки позивачем не надано документів (у паперовій або електронній формі), що підтверджують походження та облік товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), що відповідно до диспозиції норми статті 20 Закону №265/95-ВР є підставою для застосування фінансової санкції.

Абзацом 1 п. 44.6 статті 44 ПК визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу (протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отриманн акта) платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), які б підтверджували задекларовані об`єкти оподаткування, суми податкових зобов`язань, дотримання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою п.85.4 ст.85 ПК України.

Отже, взаємна дія правових положення абз.2 п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР і п.85.2 ст.85 ПК України зобов`язують платника податків при проведенні фактичної перевірки без окремої письмової вимоги надати документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що як на початок проведення перевірки, так і під час проведення перевірки, в тому числі на вимогу контролюючого органу, позивачем не було подано всіх первинних документів в підтвердження факту походження та обліку товарів, а саме бездротові навушники AirPods Max Green new на суму 22.199 грн., мобільний телефон Iphone 15 256 black new на суму 36 799 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro Max 256 White Titanium new на суму 50 299 грн., мобільний телефон Iphone 15 Pro 256 Black Titanium new на суму 44 644,30 грн., планшет IPad Air 256Gb на суму 28 599 грн., Apple WatchSeries 9 GPS 41 mm Midnight Aluminum на суму 14 999 грн на загальну суму 197 539,30 грн., які ним було реалізовані в період проведення перевірки через ПРРО з фіскальним номером .

Отже, підсумовуючи наведене вище, суд доходить висновку, що здійснені за наслідками проведеної контролюючим органом фактичної перевірки висновки про порушення позивачем ст.44 ПК України, зокрема, ненадання документів є обґрунтованими, а оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій №26177/13-01-07-09 від 14.06.2024 відповідає критеріям, визначеним в частині 2 статті 2 КАС України.

Щодо податкового повідомлення рішення від 14.06.2024 №26879/13-01-07-09, то зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що податковий орган безпідставно застосував до позивача санкції, передбачені п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР та правомірно застосував відповідальність згідно з ст.20 Закону №265/95-ВР.

В цьому контексті суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.10.2022 у справі №817/1789/17, згідно з якою прийняття чи неприйняття податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки входить до дискреційних повноваженнях суб`єкта владних повноважень, а тому суд не може втрутитися у внутрішню компетенцію такого органу, суд може лише надати оцінку правомірності такого податкового повідомлення-рішення у разі його прийняття. Однак, при вирішенні адміністративного спору суд не позбавлений можливості скасувати податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень у частині та, за встановлення в судовому процесі об`єкта оподаткування та його вартісного вираження, не позбавлений можливості виокремити із загального обсягу грошових зобов`язань суму, яка збільшена правомірно.

Відповідачем подано розрахунок штрафних санкцій, за змістом якого до позивача застосовано штрафні санкцій за порушення п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР у розмірі 197 539,90 грн. вартості необлікованого товару згідно з ст.20 Закону №265/95-ВР та порушення вимог п.1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР в розмірі вартості проданого з порушенням товару (100% від 220 060,50 грн. та 150% від 24 705,20 грн.) згідно з п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР.

Судом перевірено вказаний розрахунок, а представник позивача не заперечив його правомірності.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06.05.2022 у справі №826/14188/16, наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень (зокрема, помилкового розрахунку суми податкового зобов`язання) вимогам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства є визнання такого акта частково протиправним, якщо цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оскаржуваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. У постанові Верховного Суду від 25.10.2022 у справі № 826/3464/18 також викладено позицію, що у випадку скасування спірного акта індивідуальної дії в частині нарахованого податкового зобов`язання суд не перебирає на себе функції контролюючого органу та не здійснює нарахування суми податкового зобов`язання. Повноваження судового контролю не обмежує суд в можливості виокремити протиправно визначені контролюючим органом грошові зобов`язання і скасувати спірні індивідуальні акти в частині.

Таким чином, скасування спірного акта індивідуальної дії в частині зайво нарахованих штрафних санкцій не буде формою втручання у дискрецію Головного управління ДПС у Львівській області, оскільки за даних умов суд не перебирає на себе функції контролюючого органу та не здійснює нарахування суми штрафної санкції. Водночас, повноваження судового контролю не обмежує суд в можливості виокремити протиправно визначені контролюючим органом штрафні санкції і скасувати спірний індивідуальний акт в частині.

З наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення на суму 257 118 грн. 30 коп. розміру штрафних санкцій, визначеного у податковому повідомленні-рішенні ГУ ДПС у Львівській області від 14.06.2024 №26879/13-01-07-09 про застосування штрафу у сумі 454 658 грн. 20 коп. шляхом часткового визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.06.2024 №26879/13-01-07-09 в частині застосування штрафу у сумі 257 118 грн. 30 коп.

Доводи позивача про порушення контролюючим органом п. 58.2. ст. 58 ПК України, оскільки рішення складається за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, суд оцінює критично, оскільки вказана норма не передбачає обмеження щодо складення податкового повідомлення-рішення за порушення різних норм одного Закону №265/95-ВР, що наявне в спірному випадку.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. У процесі розгляду справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витра, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2571,18 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295-297, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

вирішив:

адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у Волинській області (, 43010: м. Луцьк, Майдан Київський, будинок 4) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 14.06.2024 №26879/13-01-07-09 в частині застосування відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 257 118 (двісті п`ятдесят сім тисяч сто вісімнадцять) грн. 30 коп.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2571 (дві тисячі п`ятсот сімдесят одна) грн 18 коп.

В решті частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.05.2025.

Суддя Чаплик І.Д.