Справа № 640/34767/21
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 травня 2025 року

м. Київ

справа №640/34767/21

адміністративне провадження №К/990/17909/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі №640/34767/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор Газотранспортної системи України», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання протиправною та нечинною постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі-позивач) звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор Газотранспортної системи України», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», в якому просило:

- визнати протиправною та нечинною з моменту прийняття постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1909 від 29.10.2021 у частині: підпункту першого пункту першого щодо внесення змін до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи та пункту 3 щодо внесення змін до Правил постачання природного газу.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі №640/34767/21 апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задоволено, рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

28.04.2025 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у якій скаржник просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі №640/34767/21, рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 залишити в силі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а також судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що відсутні висновки Верховного Суду щодо:

- застосування статті 15 Закону України «Про НКРЕКП» у сукупності з положеннями статей 12, 15 Закону України «Про ринок природного газу», що у разі якщо первинний проєкт постанови та прийнята постанова НКРЕКП у спірній частині є різними за правовим змістом та метою, то після внесення до первинного проєкту відповідних кардинальних змін та доповнень, чи повинна була НКРЕКП повторно провести процедуру, передбачену ст. 15 Закону України «Про НКРЕКП», а також провести консультації з Секретаріатом Енергетичного Співтовариства щодо відповідних змін в силу положень ст. 12, ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу»;

- застосування норм Закону України «Про ринок природного газу» (п. 17, п. 21, п. 31, п. 37 ст. 1, ст. 15, ч. 3 ст. 40), п. 4 розділу ІІІ Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої постановою НКРЕКП від 25.02.2016 №236, п. 1.3 Методики визначення розмірів нормативних та виробничо - технологічних втрат/витрат природного газу при здійсненні розподілу природного газу, затвердженої постановою НКРЕКП від 06.11.2020 №2033, п. 3 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС, щодо того, що виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу не належать до обсягів природного газу, які використовуються оператором газорозподільних систем для власних потреб, а оператор газорозподільних систем вважатиметься споживачем лише у випадку використання ним природного газу для власних потреб.

Наведені доводи вказують на наявність обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження.

Щодо посилання заявника на пункт 4 частини четвертої статті 328 та частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України варто звернути увагу заявника на те, що у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Однак, належного обґрунтування в контексті вищезазначеного касаційна скарга не містить.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 334, 335, 338, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі №640/34767/21.

Витребувати із Київського окружного адміністративного суду справу №640/34767/21.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Л.В. Тацій

С.М. Чиркін