Справа № 367/4364/25
Суддя: Мерзлий Л. В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/4364/25
Провадження №2-а/367/122/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2025 м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Тараненко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ірпінь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №938/1 від 08.04.2025,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якому просив ???скасувати постанову від 08.04.2025 № 938/1, винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У позовній заяві зазначено про те, що ОСОБА_1 (далі - позивач) ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов?язаним, перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює провідним інженером центрально-диспетчерського відділу технічного департаменту ТОВ «Газорозподільні мережі України», яке належить до критичної інфраструктури, заброньований до 10.01.2026.

Відповідно до розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 (скорочено - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 08.12.2023 №13365, яке надійшло на адресу роботодавця позивача, у ТОВ «Газорозподільні мережі України» було видано наказ від 13.12.2023 № 858/к, яким менеджеру з персоналу, відповідальному за ведення військового обліку та бронювання військовозобов?язаних, наказано здійснити оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , довести цей наказ до відома позивача до 14.12.2023, надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_4 копію наказу до 15.12.2023, проконтролювати прибуття працівника до ІНФОРМАЦІЯ_4 після завершення відпустки.

13 грудня 2023 року на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 роботодавцем позивача було направлено лист № 12/13-263, яким проінформовано, що оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено.

Одночасно роботодавцем позивача було направлено копії документів про відпустку позивача до 31.12.2023.

02 січня 2024 року позивач з?явився у ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідності до оповіщення та наказу ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 13.12.2023 № 858/к. На зворотному боці цього наказу зроблена відмітка про те, що ОСОБА_1 02.01.2024 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення облікових даних. Відмітка зроблена за підписом лейтенанта ОСОБА_3 та завірена круглою печаткою.

З наведеного вище вбачається, що позивач належним чином виконав свій обов?язок і 02.01.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення облікових даних.

Звертає увагу суду, що позивач з 22 травня 2023 року по теперішній час працює на підприємстві, яке належить до критичної інфраструктури. Позивач має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв?язку з бронюванням.

Відповідно до п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, процедура надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв?язку з бронюванням не передбачає направлення на військово-лікарську комісію (далі - ВЛК) для проходження медичного огляду.

18 травня 2024 набув чинності Закон України № 3633-IХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку». Відповідно до змін, прийнятих цим законом та прикінцевих і перехідних положень, усі військовозобов?язані, резервісти та призовники повинні були обновити свої військово-облікові дані до 16 липня 2024 року.

Позивач оновив свої персональні дані 29 травня 2024 року через застосунок Резерв+.

Однак, зважаючи на вимоги роботодавця щодо наявності оновленої інформації у військово-облікових документах та ВІН-коду у працівників при бронюванні, позивач в кінці травня 2024 року здав свій військовий квиток у ІНФОРМАЦІЯ_4 для вклеювання ВІН-коду.

Штрих-код військовослужбовця (ВІН-код) це військовий індивідуальний номер, який формується та присвоюється військовозобов?язаному автоматично під час внесення/оновлення даних через реєстр військовозобов?язаних «Оберіг».

Після оновлення даних співробітники ТЦК або СП формують ВІН-код також у графічному вигляді та вклеюють у військовий квиток або інший військово-обліковий документ.

В кінці травня - на початку червня 2024 року співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 у військовий квиток позивача було вклеєно Штрих-код (ВІН-код) у графічному вигляді та зроблено письмовий запис з номером ВІН-коду. Одночасно з цим, 06.06.2024 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 анульовано попередній запис про облік позивача у ІНФОРМАЦІЯ_5 (у зв?язку з адміністративно-територіальною реформою).

Таким чином, вказує про те, що доказами своєчасного оновлення облікових даних позивача є:

1.???Наказ ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 13.12.2023 № 858/к з відміткою про те, що ОСОБА_1 02.01.2024 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення облікових даних.

2.???Витяг із застосунку Резерв+, у якому вказано, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку та уточнив дані 29.05.2024.

Дані уточнено вчасно.

3.???Штрих-код (ВІН-код) у графічному вигляді, що вклеєний у військово-обліковий документ позивача.

4.???Письмовий запис з номером ВІН-коду на сторінці 24 військово-облікового

документа позивача, що завірений підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 та круглою гербовою печаткою ІНФОРМАЦІЯ_4 .

5.???Письмовий запис від 06.06.2024 на сторінці 26 військово-облікового документа позивача щодо анулювання попереднього запису ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Наведені докази свідчать про те, що позивач не лише вчасно уточнив свої облікові дані через застосунок Резерв+, але й особисто приїжджав в ІНФОРМАЦІЯ_4 для вклеювання ВІН-коду у військово-обліковий документ. Наявність ВІН-коду, зокрема, свідчить, що військовозобов?язаний виконав вимоги закону про мобілізацію та оновив дані у ТЦК.

02 квітня 2025 року позивач прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 для подачі висновку ВЛК, зважаючи на вимоги до військовозобов?язаних, які мають статус обмежено придатних, пройти ВЛК до 5 червня 2025 року.

02 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим лейтенантом ОСОБА_5 складено адміністративний протокол № б/н про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Згідно змісту протоколу, ОСОБА_1 з 02.01.2024 по 02.04.2025 військово-облікові дані не оновив, чим порушив вимоги ст. 37 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу» та п. 10 Правил військового обліку призовників та військовозобов?язаних Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов?язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 під час дії особливого періоду.

Позивач висловив свою незгоду з протоколом та інкримінованим йому правопорушенням. На першому примірнику протоколу позивач у розділі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» вказав про своєчасне оновлення військово-облікових даних.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 02.04.2025 міститься повідомлення про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. «08» квітня 2025 року в кабінеті №11 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08 квітня 2025 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 (далі - відповідач), розглянувши протокол у справі про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2025 року, виніс Постанову № 938/1 про накладення адміністративного стягнення (далі - оскаржувана постанова).

Згідно з оскаржуваною постановою, громадянин України ОСОБА_1 з 02.01.2024 по 02.04.2025 військово-облікові данні не оновив, чим порушив вимоги ст. 37 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу» та п. 10 Правил військового обліку призовників та військовозобов?язаних Додаток №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов?язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 під час дії особливого періоду. Оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбачуваного ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп.

При розгляді справи позивач також висловлював свою незгоду з інкримінованим йому порушенням, однак відповідач його доводи проігнорував, від розгляду документів і доказів позивача відмовився та виніс постанову про притягнення до відповідальності.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.

В оскаржуваній постанові відповідач вказує, що позивач порушив вимоги ст. 37 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу» та п. 10 Правил військового обліку призовників та військовозобов?язаних Додаток № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов?язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 під час дії особливого періоду.

Звертає увагу суду, що стаття 37 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу» передбачає взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього. Позивач є військовозобов?язаним та перебуває на військовому обліку за місцем проживання. Місце проживання позивач не змінював. Доказом перебування на військовому обліку є запис на сторінці 26 військового квитка позивача про взяття на військовий облік військовозобов?язаних 1 відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.07.1999.

Правила військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів (далі - Правила), сформовані у Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок) складаються усього з чотирьох пунктів і лише перший пункт Правил має 11 підпунктів.

Правила не містять пункту 10, вимоги якого, згідно з оскаржуваною постановою, позивач нібито порушив.

Крім того, назви нормативних актів в оскаржуваній постанові вказано неправильно, оскільки у назвах Правил і Порядку пропущено словосполучення «та резервістів».

Також вручена позивачу оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП щодо оформлення, оскільки не містить ні підпису тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , який виніс постанову, ні печатки ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже, оскаржувана постанова оформлена без дотримання вимог закону.

Окремо позивач звертає увагу суду на строки накладення адміністративного стягнення. В оскаржуваній постанові вказано, що позивач з 02.01.2024 по 02.04.2025 військово-облікові данні не оновив, за що накладено адміністративне стягнення у відповідності до ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Період з 02.01.2024 по 02.04.2025 у будь-якому випадку перевищує один рік.

19 травня 2024 року набув чинності Закон України № 3696-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким статтю 210 КУпАП України було доповнено частиною третьою, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Отже, до 19 травня 2024 року частини 3 ст. 210 КлАП України не існувало, а тому за вчинення (не вчинення) відповідних дій до цієї дати особа не може нести відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Усе наведене вище вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

28.04.2025 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позовну заяву.

Позивач заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав.

13.05.2025 до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначають про те, що не визнають позов ОСОБА_1 у справі №367/4364/25 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, вважають його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

02.04.2025 року уповноваженою особою відповідача - офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим лейтенантом ОСОБА_5 , було складено Протокол №938 про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.3 ст.210 КУпАП.

08.04.2025 року уповноваженою особою відповідача - т.в.о. керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за Протоколом №938 від 02.04.2025 року відносно ОСОБА_1 та винесено оскаржувану Постанову №938/1 від 08.05.2025 року.

Згідно Протоколу №938 від 02.04.2025 року та Постанови №938/1 від 08.05.2025 року ОСОБА_1 з 02.01.2024 року по 02.04.2025 року свої військово-облікові дані не оновив, чим порушив вимоги ст.37 Закону України «Про військовий обов`язлк та військову службу» та п.10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Разом з тим, Позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів і не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про належне виконання ним вимог правил військового обліку, порушення чого в особливий період є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За таких обставин вважають, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови є правомірними та обгрунтованими, а позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Просять відмовити ОСОБА_1 у позові до ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі №367/4364/25 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Розгляд справи №367/4364/25 проводити без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Згідно ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено в ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З урахуванням викладеного, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення) повинне бути належним чином зафіксоване.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 02 квітня 2025 року щодо позивача ОСОБА_1 складено адміністративний протокол №938 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 37 ЗУ «Про військовий облік і військову службу» та п. 10 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних Додаток №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 під час дії особливого періоду, а саме з 02.01.2024 по 02.04.2025 військово-облікові дані не оновив.

08 квітня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, якою на підставі протоколу №983 встановлено, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 37 ЗУ «Про військовий облік і військову службу» та п. 10 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних Додаток №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 під час дії особливого періоду, а саме з 02.01.2024 по 02.04.2025 військово-облікові дані не оновив, що є порушенням правил військового обліку. За вищевказаних обставин його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в сумі 17000 грн.

Відповідно до копії військово-облікового документа, позивач ОСОБА_1 має військовий квиток НОМЕР_1 та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України № 2232-ХІІ).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і продовжує свою дію на час розгляду справи.

За змістом ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Частиною 3 статті 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивач порушив вимоги ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.10 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних Додаток № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022.

Так, ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» регламентує взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додаток № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, не містить пункту 10, разом з тим, згідно абз. 3 підпункту 10-1 пункту 10 - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, згідно постанови, яку оскаржує позивач, вчинене ним порушення полягає в тому, що останній порушив правила військового обліку, не уточнивши військово-облікові дані з 02.01.2024 по 02.04.2025.

В контексті зазначеного, суд звертає увагу на таке.

До 19 травня 2024 року частини 3 ст. 210 КпАП України не існувало, а тому за вчинення (не вчинення) відповідних дій до цієї дати особа не може нести відповідальність за ч. 3 ст. 210 КпАП України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, у новій редакції викладено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме встановлено, що громадяни зобов`язані, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, зазначені дані необхідно було оновити до 16 липня 2024 року.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів затверджено Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487.

Відповідно до п. 1 цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з 22.05.2023 по теперішній час працює в ТОВ «Газорозподільні мережі України» на посаді провідного інженера центрально-диспетчерського відділу технічного департаменту, що стверджується копією довідки ТОВ «Газорозподільні мережі України» №13 від 08.04.2025.

Згідно наказу ТОВ «Газорозподільні мережі України» №858/к від 13.12.2023, ОСОБА_1 необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 не пізніше 05.01.2024.

Листом ТОВ «Газорозподільні мережі України» №12/13-263 від 13.12.2023 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 інформовано про те, що оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1975 р.н., про викдик до ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено. Разом з тим, ОСОБА_1 відповідно до наказу ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 06.12.2023 №224/в надано щорічну основну відпустку з 25.12.2023 до 31.12.2023.

До матеріалів справи долучено копію розписки л-та ОСОБА_7 , в якій зазначено про те, що останій дійсним доповідає, що ОСОБА_1 02.01.2024 перебував у ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення особових даних, розписка містить підпис та печатку ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З розпечатки військово-облікового документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з додатку Резерв+ від 15.04.2025, вбачається, що ОСОБА_1 згідно постанови ВЛК є непридатним в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, категорія обліку військовозобов`язаний, відстрочка дійсна до 10.01.2026, датою уточнення даних є 29.05.2024 дані уточнено вчасно.

З урахуванням вищевикладеного, позивач не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у січні 2024 року та для виконання встановлених правил військового обліку в передбачений законом строк з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх даних, що доведено матеріалами справи.

Суд також зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не надав суду жодних доказів щодо факту порушення Позивачем вимог законодавства про оборону, мобілізацію та мобілізаційну підготовку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином, притягнення позивача 08.04.2025 року до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за викладених в оскаржуваній постанові обставин суперечить закону, оскільки закон, за яким він притягується до адміністративної відповідальності, не має зворотної дії в часі, законодавства, яке згідно оскаржуваної постанови порушив позивач, в період часу, за який він притягується до адміністративної відповідальності, не існувало, а строки накладення адміністративного стягнення за вказаний в оскаржуваній постанові період часу вчинення адміністративного правопорушення також спливли.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 90 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості особи у вчиненні злочину. Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008.

Недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Отже, оскаржувана постанова винесена за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів винуватості Позивача у вчинені інкримінованого йому правопорушення, без належного аналізу фактичних обставин справи та з суттєвими процесуальними порушеннями норм КУпАП та ч. 2 ст. 2 КАС України, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях Позивача ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд вважає необхідним скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивачем у справі сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1 211,20 грн, який підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19, 58, 62, 65 Конституції України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1, 10, 18, 37, 42 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 7, 8, 9, 38, 210, 235, 245, 247, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 4, 5, 20, 71, 72, 77, 139, 229, 242-246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови №938/1 від 08.04.2025, - задовольнити.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_8 № 938/1 від 08 квітня 2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.В. Мерзлий