Справа № 295/450/25
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/450/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 адвокатом Бондюком Богданом Володимировичем, до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

Адвокат Бондюк Б.В. в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ПС №000398 від 26.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що відповідно до зазначеної вище постанови 11.04.2024 під час здійснення габаритно-вагового контролю за адресою: м. Київ, Столичне шосе, (дорога дублер біля АЗС «Амік») під час зважування транспортного засобу «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , встановлено, що вантажовідправником ТОВ «АБУ», згідно з товарно-транспортною накладною №134416 від 11.04.2024 внесено відомості, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри понад 10%, але не більше 20% при перевезенні подільного вантажу. Відповідальна особа вантажовідправник ТОВ «АБУ», керівником якого є Кундзіч В.В., вніс до товарно-транспортної накладної відомості, які не відповідають фактичним даним, тобто масі вантажу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Представник позивача вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням встановленого статтею 38 КУпАП двохмісячного строку, оскільки факт вчинення правопорушення зафіксований 11.04.2024, а оскаржувана постанова винесена 26.09.2024.

Адвокат Бондюк Б.В. зауважує, що до адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка фактично не вчиняла адміністративного правопорушення, керівник юридичної особи вантажовідправника не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Крім того, в позові вказано, що відповідачем не дотриманий порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки позивач про розгляд справи належним чином не повідомлений.

На думку адвоката Бондюка Б.В. постанова протиправна, винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Відповідно до ухвали суду від 27.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву від представника Державної служби України з безпеки на транспорті Латонової Т.А. (а.с. 35-41).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказала, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, а саме - внесення вантажовідправником відомостей про масу вантажу до товарно-транспортної накладної, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно.

Латонова Т.А. зазначила, що порядок здійснення перевезень вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень регулюються, зокрема, Законом України «Про автомобільний транспорт», Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001, Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006.

Представник відповідача зауважила, що згідно з товарно-транспортною накладною вантажовідправником є ТОВ «АБУ», керівником якого є Кундзіч В.В., а відтак саме керівник юридичної особи вантажовідправника є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

У відзиві вказано, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням строків, оскільки посадові особі Укртрансбезпеки в період активних бойових дій не мали можливості через наявні загрози їх здоров`ю та життю, відсутність забезпечення належних організаційних та технічних умов , необхідних для виконання роботи, забезпечити розгляд справ у визначені строки. Крім того, представник відповідача посилається на ч. 1 ст. 250 ГК України, згідно з якою передбачено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через рік з дня порушення цими суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків передбачених законом.

Додатково у відзиві зазначено, що повідомлення про розгляд справи двічі направлялись на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням, тобто ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи, відомості про отримання поштових відправлень адресатом перебувають поза межами контролю відправника.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті вказала, що саме по собі порушення процедури прийняття постанови не повинне породжувати правових наслідків для його діяльності

Вважає винесену постанову про накладення адміністративного стягнення обґрунтованою, а доводи позивача такими, що не відповідають дійсності та не заслуговують на увагу, тому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Крім того, представник Латонова Т.А. заперечувала щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивачем на надано належних доказів та аргументів щодо доцільності стягнення судових витрат, зокрема, відсутній розрахунок судових витрат, інших документів, що підтверджують вартість наданих послуг або витрат адвокат.

04.03.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення (а.с. 169-174), в яких він звертав увагу суду на пропуск відповідачем строків для подачі відзиву на позовну заяву, враховуючи, що відповідно до ухвали суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі відзив на позовну подано лише 12.02.2025.

Адвокат Бондюк Б.В. зазначає, що представник відповідача жодним доказом не обгрунтував заперечень на позовну заяву, текст відзиву зводиться до цитування судової практики, яка не стосується предмета позову. Посилання у відзиві на воєнний стан, який зумовили пропуск строків винесення оскаржуваної постанови, представник позивача вважає недоцільним, оскільки введення в країні воєнного стану не є безумовною підставою для недотримання чітко визначеного загального строку притягнення до адміністративної відповідальності. Законодавство України не передбачає можливості призупинення або продовження строків притягнення до адміністративної відповідальності, жодна стаття КУпАП не містить винятків щодо обрахування строків накладення адміністративного стягнення, в тому числі у зв`язку з введенням воєнного стану. Посилання представника відповідача на норми Господарського кодексу України є безпідставним, оскільки позивач не являється суб`єктом господарювання в розумінні ГК України.

Додатково представник позивача зауважив, що позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, поштове повідомлення згідно трекінгу «Укрпошта» 09.10.2024 повернуто відправнику, інше поштове відправлення вручене 26.09.2024 за довіреністю, тобто в день розгляду справи. Долучені до відзиву копії документів про поштові відправлення не містять доказів того, що саме відправлялось позивачу, проте всі вони підтверджують порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Адвокат Бондюк Б.В. вважає, що не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо відсутності деталізації понесених позивачем судових витрат, оскільки в позовній заяві наведений орієнтований розрахунок заборгованості, деталізація витрат та докази їх понесення будуть надані позивачем в клопотанні про ухвалення додаткового рішення, відповідно до ст. 139 КАС України.

Інші заяви по суті спору не надходили.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не подали заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

IV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 26.09.2024 виконуюча обов`язки начальника відділу державного нагляду Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) у місті Києві Кононенко О. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № 000398 (а.с. 21).

Згідно з постановою 11.04.2024 о 10:07 під час здійснення габаритно-вагового контролю за адресою: м. Київ, Столичне шосе, дорога дублер біля АЗС «Амік» під час зважування транспортного засобу «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , встановлено, що вантажовідправником ТОВ «АБУ» згідно з товарно-транспортною накладною №134416 від 11.04.2024 внесені відомості, які не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри понад 10%, але не більше 20% при перевезенні подільного вантажу.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 134416 від 11.04.2024 вантажовідправником є ТОВ «АБУ», керівник якого є ОСОБА_1 (а.с. 115)

ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, відносно нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху України на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Підпунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів. Зокрема, максимальне значення для автомобільних доріг державного значення фактичної маси двовісного або трьохвісного автомобіля з двовісним або трьохвісним причепом становить 40 тон.

Відповідальність за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України передбачена, в тому числі ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Згідно із п.п. 1, 7 Положення про Державну службу України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі тощо.

Отже, Відділом державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті з метою забезпечення виконання покладених на нього законодавством завдань, зокрема, в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, у тому числі є товарно-транспортна накладна.

В силу ст. 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт» саме на вантажовідправника покладено обов`язки вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу та надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію.

На підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідачем до відзиву долучено: акт № 043505 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 11.04.2024; рішення РС 030/24 від 11.04.2024 про супроводження автомобільного транспортного засобу «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 ; довідку 001475 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.04.2024, відповідно до якої повна маса транспортного засобу «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , становила 45,42 тони; акт № 001150 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.04.2024; товарно-транспортну накладну №134416 від 11.04.2024, згідно з якою вантажовідправником є ТОВ «АБУ», в якій маса вантажу зазначена 36,75 тон (а.с. 110-115).

З наданих відповідачем доказів вбачається, що автомобіль зупинений під час проведення рейдової перевірки транспортних засобів, зважування здійснене на сертифікованому пересувному пункті габаритно-вагового контролю, що відповідає метрологічним стандартам України.

Згідно з ч. 2 ст. 132-2 КУпАП відповідальність настає за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, а відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Долученими до відзиву документами підтверджено порушення вантажовідправником вимог оформлення та внесення відомостей до товарно-транспортної накладної або інших визначених законодавством документів на вантаж, саме внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарит вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри на 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно.

Суб`єкт відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, визначений ст. 279-5 КУпАП, за змістом якої у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч.ч. 2, 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та абзацом 6 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363, визначено, що вантажовідправник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу, що накладається на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника.

Судом достовірно встановлено, що вантажовідправником є ТОВ «АБУ», вантажовідправником - ТОВ «АБУ», складено товарно - транспортну накладну № 134416 від 11.04.2024, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, керівником ТОВ «АБУ» є ОСОБА_1 .

На підставі долучених до матеріалів справи доказів суд робить висновок про правомірність притягнення саме ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «АБУ», тобто належну уповноважену посадову особу до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, тобто суб`єкт вчинення правопорушення визначений правильно із дотриманням вимог законодавства, а відтак доводи представника позивача про те, що до адміністративної відповідальності притягнута особа, яка фактично не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, є безпідставними.

Оскаржувана постанова в цій справі відповідає вимогам нормативно-правових актів, містить необхідну інформацію, згідно із якою уповноваженою посадовою особою відповідача встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно з приписами ст. 38 КУпАП адміністративні правопорушення поділяють на: триваючі правопорушення; правопорушення, що мають разовий характер.

Обчислення строків адміністративного стягнення залежить від його виду. При цьому статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Отже, для більшості правопорушень перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності починається з дня вчинення правопорушення. Cтаття 38 КУпАП не передбачає інших умов відліку строку, окрім, як для триваючих правопорушень.

Триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах, зокрема, від 11.04.2018 у справі № 804/401/17, від 11.12.2018 у справі № 242/924/17 та від 11.06.2020 у справі № 345/4368/16-а, відповідно до яких триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Адміністративне правопорушення, яке інкримінується позивачеві, не є триваючим, а тому передбачений двомісячний строк має обчислюватися з дати вчинення самого правопорушення.

Згідно з пунктом 7 статті 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, а тому таке провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

З огляду на те, що адміністративне правопорушення було вчинено 11.04.2024, то відповідно до ст. 38 КУпАП останнім днем притягнення до адміністративної відповідальності є 11.06.2024, натомість оскаржувана постанова винесена відповідачем 26.09.2024.

Отже, суд доходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення №000398 від 26.09.2024 винесена без врахування вимог ст. 38 КУпАП, з порушенням строків, які встановлені для накладення адміністративного стягнення, що є грубим процесуальним порушенням, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з пропуском двохмісячного строку з посиланням на введення воєнного стану по всій території України, оскільки норми КУпАП не містять положень про те, що строки притягнення до адміністративної відповідальності не підлягають застосуванню, зупиняються або продовжуються на період дії воєнного стану.

Безпідставним є посилання на ст. 250 ГК України, оскільки позивач притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі норм КУпАП, а відтак строки притягнення визначаються нормами КУпАП. До позивача не застосовувались адміністративно-господарські санкції, які передбачені нормами ГК України, а відтак посилання на неї не грунтується на нормах процесуального законодавства.

Суд не бере до уваги доводи адвоката Бондюка Б.В. щодо пропуску строку направлення відзиву на позовну заяву, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі від 27.01.2025 була доставлена до електронної скриньки Державної служби України з безпеки на транспорті 01.02.2025, відповідач відзив на позовну заяву направив 12.02.2025, тобто у встановлений законодавством 15 денний строк.

Суд не надає оцінку іншим доводам представника позивача, зокрема, щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки вони не мають правового значення для вирішення спору, позаяк суд дійшов висновку, що постанова прийнята поза межами строків, які встановлені для притягнення до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 42, 43, 74, 77, 99, 139, 242-246, 286, КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов, поданий представником ОСОБА_1 адвокатом Бондюком Богданом Володимировичем,задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №000398 від 26.09.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-2 КУпАП закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, оскільки розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Бондюк Богдан Володимирович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 15, офіс 10.

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: м. Київ, вул. Фізкультури, 9, .

Суддя О.В. Стрілецька