Справа № 946/2087/25
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/2087/25
Провадження № 2-а/946/94/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1/5290 від 17 червня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, закриття справи про адміністративне правопорушення і стягнення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 484, 48 грн., мотивуючи тим, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач нібито вчинив адміністративне правопорушення 26 лютого 2024 року, а саме не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою від 25 лютого 2024 року. Так, адміністративне правопорушення, на думку відповідача, було вчинене 26 лютого 2024 року. В свою чергу оскаржувану постанову було винесено 14 червня 2024 року, тобто через 3 місяці та 3 тижні після нібито вчиненого правопорушення. Більше того, відповідачу було достеменно відомо про нібито вчинене позивачем правопорушення, оскільки саме відповідачем було видано повістку та вже по завершенню строку в який позивач нібито повинен був прибути, відповідач був обізнаний про це. Однак, відповідач більш як через 2 місяці, звертається до органів національної поліції зі зверненням № 1/4279 від 10.05.2024 (відповідне зазначається в постанові) з метою доставки позивача в приміщення відповідача. Зазначене в постанові правопорушення не є триваючим, оскільки неприбуття по повістці є одномоментним правопорушенням, яке вчиняється в момент неприбуття по повістці у вказаній в ній день та час. В своє чергу триваючі правопорушення пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Враховуючи, що правопорушення за яке було притягнуто до відповідальності за статтею 210 КУпАП позивача не є триваючим та підвідомче ТЦК та СП, то адміністративне стягнення за ним може бути накладене не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення. Так, правопорушення, яке нібито вчинив позивач, було вчинене 26 лютого 2024 року, то останнім днем строку протягом якого можна було б накласти стягнення на позивача було 26 квітня 2024 року. Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Враховуючи положення п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, відповідач не мав права розпочинати провадження в справі про адміністративне правопорушення позивача, а у випадку якщо його було розпочато, то воно підлягало негайному закриттю. Отже, можна дійти висновку, що відповідачем було винесено оскаржувану постанову поза межами двох місячного строку, визначеного статтею 38 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) на накладення адміністративного стягнення, що свідчить про протиправність накладення такого стягнення та про протиправність постанови в цілому, що є однозначною підставою для її скасування. На момент вчинення адміністративного правопорушення санкція статті 210 КУпАП не передбачала такого виду стягнення, як штраф у розмірі 17000 грн.

У відповіді на відзив від 12.05.2025 року представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова не містить підпису позивача, що свідчить про невідповідність доводів відповідача, що позивач нібито отримав копію оскаржуваної постанови саме 17.06.2024 року, протокол № 235 від 14.06.2024 року було складено старшим стрільцем роту охорони, тому виникають сумніви щодо наявності у солдата, старшого стрільця взводу охорони, визначених законом повноважень для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву від 15.05.2025 року про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовну заяву та просив визнати поважними та поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, надав відзив на адміністративний позов, яким просив відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що 14 червня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зверненням 1/4279 від 10.05.2024, працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 як такого, що не прибув по повістці на 26.02.2024 (25.02.2024 отримана під особистий підпис), чим було порушено Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме п.1 пп. 2 ПКМУ №1487 від 30.12.202 року та вчинено правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210 КУпАП. Про що старший стрілець 3 відділення 3-го взводу роти охорони солдат ОСОБА_3 склав протокол № 235 від 14 червня 2024 року. Позивач був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, але на її розгляд не з`явився і не подав клопотання про відкладення розгляду справи на інший час, тому справу правомірно розглянуто за його відсутності. 17.06.2024 під час розгляду адміністративної справи було досліджено докази порушення позивачем правил військового обліку, а саме встановлено, що 14 червня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зверненням 1/4279 від 10.05.2024 працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 як такого, що не прибув по повістці на 26.02.2024 (25.02.2024 отримана під особистий підпис), чим було порушено Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме п.1 пп. 2 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року, вчинено правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210 КУпАП та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП №1/5290 від 17.06.2024 року. Таким чином, позивач був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 210 КУпАП,а постанова по справі про адміністративне правопорушення №1/5290 від 17.06.2024 року винесена в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства. Копія постанови була отримана ОСОБА_1 17 червня 2024 року, під особистий підпис.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом про скасування постанови.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно протоколу № 235 про адміністративне правопорушення від 14.06.2024 року, складеного старшим стрільцем 3 відділення 3-го взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_3 , 14 червня 2024 року о 13 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зверненням 1/4279 від 10.05.2024 працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 як такого, що не прибув по повістці. Під час розгляду справи було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 по повістці на 26.02.2024 (25.02.2024 отримана під особистий підпис) не прибув. Чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп.2 п. 1, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 2101, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

При цьому матеріали справи не містять доказів, що старший стрілець 3 відділення 3-го взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 є посадовою особою, уповноваженою наказом керівника ТЦК та СП на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що 17 червня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 була прийнята постанова № 1/5290 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

З постанови № 1/5290 від 17.06.2024 року вбачається, що14 червня 2024 року о 13 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зверненням 1/4279 від 10.05.2024 працівниками поліції було доставлено громадянина ОСОБА_1 як такого, що не прибув по повістці. Під час розгляду справи було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 по повістці на 26.02.2024 (25.02.2024 отримана під особистий підпис) не прибув. Чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме пп.2 п. 1, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Згідно пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів

Судом встановлено, що 25.02.2024 року позивачем була отримана повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9 год. 30 хв. 26.02.2024 року.

Проте у визначений день та час, а саме 26.02.2024 року на 9 год. 30 хв. позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, що ним не заперечується.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України", особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду справи.

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 210 КУпАП в редакції, чинній на час нез`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 (26 лютого 2024 року) - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, постановою № 1/5290 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 17.06.2024 року на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що перевищує максимальний розмір штрафу 1700 грн. (сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), передбачений санкцією ч.2 ст. 210 КУпАП.

Згідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП - адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Частина 7 до ст. 38 КУпАП щодо того, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. була внесена на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696-ІХ від 09.05.2024.

Тобто станом на 26.02.2024 зміни до КУпАП ще не були внесені.

До набрання чинності Законом № 3696-IX стаття 38 КУпАП, що регулює строки накладення адміністративного стягнення, не встановлювала особливий порядок обчислення строків для правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу.

Це питання було врегульоване у частині першій статті 38 КУпАП, яка встановлює, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За змістом статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять визначення поняття «триваюче» правопорушення.

Разом із тим, у теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності.

В контексті правопорушення, передбаченого 210 КУпАП, поведінка особи (в даному випадку - позивача) набуває протиправного характеру після нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, визначений у врученій повістці.

Як було встановлено судом, 25.02.2024 року позивачем була отримана повістка про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9 год. 30 хв. 26.02.2024 року.

Саме неприбуття позивача у зазначені дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП.

Отже, в даному випадку відсутні підстави для висновку, що вчинення позивачем правопорушення мало триваючий характер.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку строки притягнення його до адміністративної відповідальності необхідно обчислювати саме з моменту вчинення правопорушення.

Днем вчинення позивачем правопорушення є 26.02.2024 року, про вказану обставину було відомо посадовим особам відповідача, обов`язком яких є забезпечення здійснення контролю за прибуттям осіб за повістками, який вони могли і повинні були реалізувати з урахуванням наявності розписки позивача від 25.02.2024 року.

Проте, відповідач самоусунувся від виконання покладеного на нього обов`язку щодо забезпечення здійснення контролю за прибуттям позивача за повісткою на те склав 26.02.2024 року протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП.

Передбачений ч.1 ст.38 КУпАП двомісячний строк накладення адміністративного стягнення розпочав свій відлік з 26.02.2024 року та сплив 26.04.2024 року, у зв`язку з чим наявні підстави для висновку про прийняття 17.06.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 спірної постанови поза межами строків, встановлених ст.38 КУпАП.

Аналогічний висновок був викладений в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2024 року (справа 522/20907/23).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наведених обставин та правового регулювання, суд доходить висновку про скасування постанови № 1/5290 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 17.06.2024 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 484,48 грн., що підтверджено квитанцією від 21.03.2025 року.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Розмір судового збору з урахуванням коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору становить: 605, 60 грн. х 0,8 = 484, 48 грн.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 484 грн. 48 коп., за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1/5290 від 17 червня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 484 грн. 48 коп., за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 15 травня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар