Справа № 160/6825/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2025 року Справа № 160/6825/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/6825/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання частково протиправними та скасування відповідей,-
УСТАНОВИВ:
03.03.2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якому позивач просить:
- визнати частково протиправною та скасувати відповідь В-60/1-0.191-202/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині «після закінчення воєнного стану»;
- визнати частково протиправною та скасувати відповідь В-60/2-0.191-204/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині «після закінчення воєнного стану».
Ухвалою суду від 10.03.2025 року позовну заяву залишено без руху.
17.03.2025 року позивачем на виконання вимог ухвали суду подані пояснення та клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Ухвалою суду від 19.03.2025 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову. Відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 19.03.2025 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- звернення позивача із заявою від 14.01.2025 року;
- звернення позивача від 17.02.2025 року;
- відповідь В-60/1-0.191-202/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру;
- відповідь В-60/2-0.191-204/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру;
- відомості/інформацію що послугували підставою у прийняті спірних рішень(листів/відмов);
- всі наявні докази щодо суті спору .
28.03.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені додаткові докази по справі.
03.04.2025 року позивачем до суду подано письмову відповідь на відзив. Долучені додаткові докази по справі.
07.04.2025 року позивачем до суду заяву, у якій він просив суд прийняти його відмову від позову.
07.04.2025 року позивачем подано заяву, у якій він просить суд його заяву від 04.04.2025 року про відмову від позову (всіх або частини позовних вимог) - не розглядати (залишити без розгляду), оскільки така заява була подана помилково. У т.ч. задоволення заяву від 04.04.2025 року про відмову від позову, нажаль призведе до порушення прав, інтересів зацікавлених осіб, членів територіальної громади.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 16.05.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.02.2025 року відповідач своєю відповіддю В-60/1-0.191-202/6-25 відмовив мені у проведені позапланової перевірки згідно до його заяви від 17.02.2025 року, щодо земельних ділянок у районі провулку Широкого у м. Дніпро, зазначивши при цьому: «Головному управлінню доручено включити до плану роботи Управління контролю за використанням та охороною земель перевірку за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності щодо земельних ділянок, зазначених у заявах гр. ОСОБА_2 , після закінчення воєнного стану.».
Вказує, що частково не погоджується з такими діями у формі відповідей, виходячи з такого: - постанова КМУ від 13.03.22 №303 має юридичну силу меншу, ніж ЗУ "Про державний контроль у сфері господарської діяльності" (далі-Закон), а тому у першу чергу відповідач повинен був керуватись законом, а не постановою КМУ (порушення ст.19 Конституції); - за наслідком розгляду звернення, щодо проведення позапланової перевірки, може бути прийнято одне з таких рішень: провести позапланову перевірку, або відмовити у її проведені.
Тому, вважає, що є протиправною такі рішення відповідача, як: включення перевірки до плану перевірок, але фактично провести перевірку вже після закінчення воєнного стану.
Вказує, що на його думку, відмова у проведенні перевірки через воєнний стан може бути визнана протиправною, якщо вона не має обґрунтованих підстав, щодо реальної неможливості у її проведені. При цьому, слід керуватися, що органи державної влади зобов`язані діяти в межах своїх повноважень навіть у надзвичайних умовах.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно пункту 3 вищезазначеного положення визначено основні завдання Інспекції, а саме: здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності на території міста Дніпра з метою забезпечення раціонального використання та охорони земель.
Вказують, якщо орган отримав скаргу, яка належить до його компетенції, він не має права перенаправляти її до іншого органу, а зобов`язаний розглянути її самостійно.
Вважають, що позивач хибно посилається на «Закон України «Про державний контроль у сфері господарської діяльності»» виходячи з такого.
У своїх заявах Позивач просить «провести позапланову перевірку для припинення протиправних дій, порушення законодавства згідно до викладених обставин» та посилається на конкретні об`єкти державного контролю, а саме земельні ділянки із зазначенням кадастрових номерів.
Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» врегульовані підстави та порядок проведення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та винятково щодо суб`єктів господарювання.
Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає правові основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, як об`єктом такого контролю.
Отже, вважають, що до правовідносин із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель стосовно об`єкта контролю земельних ділянок (не охоплюється поняттям здійснення перевірки господарської діяльності суб`єкта господарювання) слід застосовувати норми спеціального закону Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а відтак позивачем невірно застосовані норми матеріального права.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення його прав і свобод.
На думку відповідача, листами від 19.02.2025 року № В-60/1- 0.191-202/6-25 та №В-60/1-0.191-204/6-25 Держгеокадастр жодним чином не порушив права та інтереси позивача, а навпаки діяв лише в межах і в спосіб передбачений чинним законодавством в умовах воєнного стану.
Відсутність таких доказів унеможливлює встановлення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а відтак заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на належних правових підставах та не підлягають задоволенню.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заяви позивача від 07.01.2025 року та 14.01.2025 року, які були направлені листами Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації від 11.02.2025 № 1-638/0/261-25 (вх. № В-62/2/5-25 від 18.02.2025), від 06.02.2025 № 1-569/0/261-25 (вх. № В-60/3/5-25 від 18.02.2025), а також «повторна заява» позивача від 17.02.2025, яка надійшла безпосередньо на адресу Держгеокадастру (вх. В-60/1/5-25 від 18.02.2025) були розглянуті Держгеокадастром.
Так, листами від 19.02.2025 року № В-60/1-0.191-202/6-25 та № В-60/1-0.191-204/6-25 Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації та заявнику надано відповідь, що Держгеокадастр, зокрема, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також проінформував, що у зв`язку з чинністю Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану» доручено Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як територіальному органу, який здійснює повноваження Держгеокадастру на території Дніпропетровської області включити до плану роботи Управління контролю за використанням та охороною земель перевірки за дотриманням вимог земельного законодавства після закінчення воєнного стану (листи від 19.02.2025 року № В-60/1-0.191- 201/6-25 та № В-60/1-0.191-203/6-25).
Позивач, звертаючись до суду із цим позовом посилався на порушення його прав, у зв`язку із чим просив визнати частково протиправною та скасувати відповідь В-60/1-0.191-202/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині «після закінчення воєнного стану» та визнати частково протиправною та скасувати відповідь В-60/2-0.191-204/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині «після закінчення воєнного стану».
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР (далі - Закон № 393) передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
У статті 3 Закону № 393, закріплено три форми звернення пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Відповідно до ст. 4 Закону № 393, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Статтею 5 Закону № 393 встановлено вимоги до звернення, зокрема, у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.
Згідно з абз. 3 ст. 15 Закону № 393 відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Таким чином, з наведеного слідує, що згідно з Законом України «Про звернення громадян» звернення, які надходять до міської ради, вирішуються протягом місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення та перевірки, - не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний термін.
Водночас необхідно зазначити, що в Законі не передбачені випадки або критерії, за якими та чи інша інформація може бути визначена як така, що потребує додаткового з`ясування, тобто вказані обставини щодо складності питання є оціночним питанням і розглядаються самостійно суб`єктом, який розглядає питання, без додаткового повідомлення заявника у разі, якщо розгляд не перевищує 30 днів з моменту звернення.
Також, слід вказати про те, що статтями 187, 188 Земельного кодексу України визначено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Державний контроль за використанням та охороною земель в обсязі, визначеному законом, також здійснюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад набувають установлених законом повноважень із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.
Згідно з пунктами 1, 2 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2021 р. №1302) (далі Положення), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.
Згідно до підпункту 33 пункту 4 Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, зокрема за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.
Пунктом 8 Положення визначено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 23.12.2021 року № 603 (у редакції наказу Держгеокадастру від 08.03.2023 №85), (далі Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, завданням якого є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Дніпропетровській області.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема згідно з Указом Президента України №26/2025 з 05 години 30 хвилин 14.01.2025 року строком на 90 діб. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389- VIII від 12.05.2015 року воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Суд зазначає, що позивач не погоджується із бездіяльністю відповідача та просить суд скасувати відповідь В-60/1-0.191-202/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині «після закінчення воєнного стану» та скасувати відповідь В-60/2-0.191-204/6-25 від 19.02.2025 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у частині «після закінчення воєнного стану».
Так, заяви позивача від 07.01.2025 року та 14.01.2025 року, які були направлені листами Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації від 11.02.2025 № 1-638/0/261-25 (вх. № В-62/2/5-25 від 18.02.2025), від 06.02.2025 № 1-569/0/261-25 (вх. № В-60/3/5-25 від 18.02.2025), а також «повторна заява» позивача від 17.02.2025, яка надійшла безпосередньо на адресу Держгеокадастру (вх. В-60/1/5-25 від 18.02.2025) були розглянуті Держгеокадастром.
Листами від 19.02.2025 року № В-60/1-0.191-202/6-25 та № В-60/1-0.191-204/6-25 Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації та заявнику надано відповідь, що Держгеокадастр, зокрема, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також проінформував, що у зв`язку з чинністю Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану» доручено Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як територіальному органу, який здійснює повноваження Держгеокадастру на території Дніпропетровської області включити до плану роботи Управління контролю за використанням та охороною земель перевірки за дотриманням вимог земельного законодавства після закінчення воєнного стану (листи від 19.02.2025 року № В-60/1-0.191- 201/6-25 та № В-60/1-0.191-203/6-25).
Статтями 6 та 7 Конституції України зокрема визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також повноваження органів місцевого самоврядування, зокрема і у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».
Статтею 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.
Органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» внесено зміни до низки законодавчих актів України, зокрема до статті 188 Земельного кодексу України та Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», якими виконавчим органам сільських, селищних, міських рад надано право здійснення державного контролю за використанням та охороною земель в обсязі, визначеному законом.
Відповідно до статті 6-1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад набувають установлених законом повноважень із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю і реалізують функцію державного контролю за використанням та охороною земель через державних інспекторів з державного контролю за використанням та охороною земель відповідних рад, кваліфікаційні вимоги до яких визначені статтею 10 цього Закону.
Рішенням VIII скликання Дніпровської міської ради від 21.09.2022 «Про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель міста Дніпра» затверджено Положення про інспекцію з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради.

Згідно пункту 3 вищезазначеного положення визначено основні завдання Інспекції, а саме: здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності на території міста Дніпра з метою забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Відтак, Інспекція з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради () фактично є виконавчим органом Дніпровської міської ради та згідно із законодавством забезпечує виконання повноважень Дніпровської міської ради та виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності на території міста Дніпра, в межах повноважень, визначених законами України.

Статтею 7 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Отже, якщо орган отримав скаргу, яка належить до його компетенції, він не має права перенаправляти її до іншого органу, а зобов`язаний розглянути її самостійно.

Преамбулою Закону України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» врегульовані підстави та порядок проведення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та винятково щодо суб`єктів господарювання.

Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає правові основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, як об`єктом такого контролю.

Отже, до правовідносин із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель стосовно об`єкта контролю земельних ділянок (не охоплюється поняттям здійснення перевірки господарської діяльності суб`єкта господарювання) слід застосовувати норми спеціального закону Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а відтак позивачем неналежно застосовані норми матеріального права.

Отже, враховуючи наведене вище, слід дійти до висновку що листами від 19.02.2025 № В-60/1-0.191-202/6-25 та № В-60/1-0.191-204/6-25 не були не порушені права та інтереси позивача,

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення його прав і свобод.

Враховуючи вищезазначене, посилання позивача на порушення його прав внаслідок вчинення бездіяльності відповідача щодо розгляду його заяв є безпідставним, враховуючи, що відповідачем у встановлені строки законодавством розглянуті звернення позивача, що підтверджується відповідними доказами, та не спростовано самим позивачем.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що доводи позивача щодо протиправності дій відповідача є безпідставним та спростовується встановленими в ході судового розгляду фактами, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання частково протиправними та скасування відповідей, без задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання частково протиправними та скасування відповідей залишити без задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м.Київ, вул. Святослава Хороброго,3, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 16.05.2025 року.

Суддя В.В. Ільков