Справа № 640/2392/21
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 640/2392/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Укроборонресурси" до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Укроборонресурси" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25 вересня 2020 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання приписів Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" від 16 липня 2024 року № 3863-IX та наказу Державної судової адміністрації України "Про затвердження Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва" від 16 вересня 2024 року № 399, а також згідно розміщеного на офіційному веб-порталі Судової влади України Переліку справ Окружного адміністративного суду міста Києва, що підлягають передачі Полтавському окружному адміністративному суду (додаток 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва) адміністративну справу №640/2392/21 передано на розгляд та вирішення Полтавському окружному адміністративному суду.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 13.03.2025, що підтверджується даними на штампі реєстрації вхідної кореспонденції.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025 справу передано для розгляду судді Костенко Г.В.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 справа прийняття до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2016 року за Державним підприємством "Укроборонресурси" не зареєстровано жодного об`єкту нерухомості за адресою м. Стрій, вул. Сколівська, 14, а відтак податкове повідомлення-рішення винесене на підставі таких висновків підлягає скасуванню.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування такого рішення та задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку ДП "Укроборонресурси" щодо дотримання вимог п. 286.2 та п.286.4 ст.286 розділу XII Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України).

Результати перевірки оформлені актом від 20.08.2020 року №926/57.04/24967600 За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення Позивачем вимог п. 286.2 ст. 286 ПК України9 що полягає у неподанні податкової декларації з плати за землю (земельний податок) та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2020рік.

На підставі акта перевірки від 20.08.2020 року №926/57.04/24967600, Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 25.09.2020 року №, про нарахування штрафних санкцій на загальну суму 340 грн. 00 коп, застосованих відповідно до п.120.1 спи 120 глави III ПК України за неподання податкової декларації з плати за землю (земельний податок) та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2020рік.

Позивач вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС ДПС у Львівській області протиправним звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Приписами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Аналіз зазначених правових норм свідчить, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, та є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення усіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичних та/або методологічних помилок, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Статтею 76 ПКУ визначено порядок проведення камеральної перевірки.

Пунктом 76.1 ст. 76 ПКУ передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно де вимог ст. 86 ПКУ (п. 86.2 ст. 86 ПКУ).

Абзацами першим та другим п. 76 3 ст. 76 ПКУ визначено, що:

камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання,

камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 ст. 102 ПКУ, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПКУ, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації визначеної п. 133.4 ст. 133 ПКУ, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надане пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строк) контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені) а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду не адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 102.2 ст. 102 ПКУ грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:

102.2.1. податкову декларацію за період, провадження якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Термін перевірки призначається з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ.

Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових, виїзних або невиїзних) і фактичних перевірок може бути здійснено лише контролюючими органами обласного та центрального рівнів ДПС.

Як зазначає позивач у позовній заяві на податкове повідомлення -рішення від 25.09.2020р № ДО акту камеральної перевірки від 20.08.2020 № 926/57.04/24967600 Про результати камеральної перевірки Державного підприємства «Укроборонресурси» (24967600) з питання неподання податкової декларації з плати за землю (земельний податок) та /або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на 2020р. по м. Стрий, позивач з висновками акту не згідний, оскільки вважає, що абсолютна більшість нерухомого майна Державного підприємства «Укроборонресурси» (24967600), яке знаходилося за адресою м.Стрий вул. Сколівська, 14 було відчужене протягом 2009-2010 років, а остаточно - у 2016 та 2018 роках через цільовий аукціон з продажу майна ДП «Укроборонресурси», яке перебувало у податковій заставі. У результаті відчужень майна підприємства, останнє втратило не лише нерухоме майно, на даній земельній ділянці, але й автодороги та комунікації, а отже, ДП «Укроборонресурси» вважає, що з дня державної реєстрації права власності на нерухоме майно, до власників перейшло право користування земельними ділянками, на яких розташоване це майно, а відповідно підстав у Державного підприємства «Укроборонресурси» (24967600) для надання податкової декларації з плати за землю (земельний податок) та /або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності не має.

На підставі підпункту 191 1.1 пункту 19.1 статті 19, п.п.20.1.4 п.20.1.ст.20 розділу І Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755 - VI (далі - Кодекс), відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 глави 8 розділу II Кодексу в порядку ст.76 розд. II Кодексу, ГУ ДПС у Львівській області була проведена камеральна перевірка з питання неподання податкової декларації з плати за землю (земельний податок) та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2020р.

Підставою для нарахування земельного податку були дані державного земельного кадастру (п.286.1 ст. 286 ПКУ).

Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ зі змінами та доповненням (далі - ПКУ) земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст.14 ПКУ землекористувачами є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно ст.269 ПКУ платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з п. 286.1 п. 286.3 ст. 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Об`єктом оподаткування земельним податком згідно з положеннями ст.270 ПКУ є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно отриманої відповіді Стрийської міської ради (лист №3.16/2840 від 18.12.2019р.) земельна ділянка площею 14,1228 га. по вул.Сколівська,14 у м.Стрий знаходиться у постійному користуванні ДП «Укроборонресурси». Кадастровий номер земельної ділянки: 46112000 .10.003:0002, цільове призначення: 15.01 для розміщення та постійної діяльності Збройних сил України.

Крім цього відповідно до інформації отриманої від Відділу у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області лист № 8-13-0 33-1564/118-19 від 16.12.2019 та лист № 8-13-0 33-791/118-20 від 11.09.2020 земельна ділянка площею 14,1228 га по вул. Сколівська, 14 у м. Стрій перебуває у постійному користуванні ДП «Укроборонресурси» на підставі державного акту на право постійного користування землею ЯЯ№ 184897 від 25.10.2007 року. Вилученню земельних ділянок із землекористування ДП МОУ «Укроборонресурси» на території м.Стрий за період 2010-2020 роки не було.

Згідно даних державного земельного кадастру Державному підприємству «Укроборонресурси» належить земельна ділянка площею 14,1228га, яка знаходиться за адресою: м.Стрий вул.Сколівська,14 Львівської області на підставі Державного акту най право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №184897 від 25.10.2007р (кадастровий номер земельної ділянки: :10:003:0002, цільове призначення - 15.01. Для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України). Даний факт не спростовує і саме підприємство позивача.

В акті перевірки встановлено порушення вимог пункту 286.2 статті 286 розділу XII Податкового кодексу України, в частині неподання податкової декларації з плати за землю (земельний податок) та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2020р., за що передбачена відповідальність згідно з пунктом 120.1 ст. 120 глави III Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Також, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20.05.2019 (справа № 417/3668/17).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач суду не надав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статями 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

У Х ВА Л И В :

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Укроборонресурси" до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Г.В. Костенко