Справа № 732/378/25
Суддя: Бойко А. О.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/378/25
Провадження № 2-а/732/3/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М., за участю позивача ОСОБА_1 (приймав участь в режимі відеоконференції), представника позивача адвоката Костюченка П. Ю. (приймав участь в режимі відеоконференції),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив поновити йому пропущений процесуальний строк на оскарження постанови б/н від 16 грудня 2024 року, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, визнати протиправною та скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 16.12.2024 він був затриманий працівниками поліції та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , де на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення (без номеру) від 16.12.2024 за відмову від проходження військово-лікарської комісії, за яким позивач ніби то вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи мав відбутись 16.12.2024 о 16-00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 без номеру від 16.12.2024 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500,00 грн. Із вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що під час її винесення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 були допущені численні порушення норм чинного законодавства України. Також позивач вказав, що під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови він повідомив співробітника ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , наразі йому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії оскільки не мав при собі медичної документації, просив виписати йому направлення чи повістку на наступний день у зв`язку з необхідністю надання членам ВЛК медичних документів про дійсний стан його здоров`я, а також вважав примусовий порядок проходження огляду незаконним. Зауважив, що протокол та оскаржувана постанова від 16.12.2024 не містять серії та номеру, а також відсутні посилання на Акт про відмову від отримання повістки на проходження ВЛК.

Ухвалою суду від 25 березня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Костюченко П. Ю. у повному обсязі підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити та скасувати оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення. Підтвердили обставини, які викладені в адміністративному позові, та, посилаючись на ці обставини, обґрунтовували заявлений позов.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належними чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотнім повідомленнями про вручення судової кореспонденції адресату.

До початку судового засідання представником відповідача подано до суду відзив, відповідно до якого заперечує щодо викладеного у позовній заяві, оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови позивачем не було надано доказів отримання ним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а також доказів необхідності збору медичної документації та наявності хвороб, травм, які могли би впливати на визначення ступеня придатності до військової служби. Відповідно до п. 74 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначено, що військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на ВЛК для проходження медичного огляду, а отже видання направлення передбачено законодавством. Вказує на те, що позивач на момент надання йому направлення на ВЛК вже був доставлений до відповідача, тому були відсутні підстави для направлення позивачу повістки. Відповідачем разом з відзивом заявлено клопотання про розгляд справи без виклику відповідача, а також надано суду копію постанови справи № 503 на підтвердження наявності у постанові всіх обов`язкових реквізитів.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши доводи позивача та з`ясувавши позицію відповідача, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2024 року установлено, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії (далі ВЛК) та відмовився отримувати о 14 год 00 хв 16 грудня 2024 року направлення ІНФОРМАЦІЯ_4 на ВЛК для проходження медичного огляду за адресою: АДРЕСА_4 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн. У даній постанові наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з вказаною постановою та отримання її копії.

Суд зауважує, що копії матеріалів справи № 503 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, які надані відповідачем, та копії тих самих документів, долучених до позовної заяви позивачем, містять суттєві розбіжності у формі та змісті оскаржуваної постанови від 16.12.2024, зокрема позивачем надано суду копію постанови без зазначення номеру постанови, дати набрання нею чинності, за відсутності підпису полковника ОСОБА_3 і печатки установи відповідача, у той час як з наданих відповідачем матеріалів справи № 503 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 убачається, що в оскаржуваній постанові наявні вказані реквізити.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обовязки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (зі змінами і доповненнями) визначає, зокрема організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Згідно із п. 74 Порядку резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

В матеріалах справи наявна копія направлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду без дати та номеру, проте, відповідачем разом з відзивом не надано належних доказів того, що вказане направлення було зареєстровано в журналі реєстрації направлень на ВЛК.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 503 від 16.12.2024 зазначено, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням відповідача, про що свідчить підпис останнього.

З письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що в обґрунтування відмови останнього від проходження ВЛК за направленням ІНФОРМАЦІЯ_4 вказав на відсутність при собі лікарських довідок про дійсний стан його здоров`я. Крім того, у своїй поясненнях ОСОБА_1 вказав, що вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає та що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 погрожували йому фізичною розправою.

За інформацією Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП у м. Києві від 07.04.2025 громадянин ОСОБА_1 16 грудня 2024 року двічі телефонував на лінію «102» з приводу того, що невідомі люди у військовій формі утримують його тривалий час за адресою: м. Київ, вул. Космонавта Поповича, 2а, погрожують та тягнуть на медичний огляд, просить направити СОГ.

Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення) медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників на збірних пунктах районних (міських) або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Відповідно до п. 3.5 глави 3 розділу II Положення військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України перекладають обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення на відповідача, однак у цій справі таких доказів відповідачем суду не надано.

Суд дійшов висновку, що постанова постановлена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, що призвело до прийняття неправильного рішення у справі.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є недоведеним.

У зв`язку з викладеними обставинами, враховуючи, що відповідачем не доведено належними доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, інкримінованого йому протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 16.12.2024, а відтак постанова без номеру від 16.12.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,00 грн підлягає скасуванню.

Разом з цим суд зазначає, що ч. 3 ст. 286 КАС України передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень та одночасного вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення. Проте такі повноваження відсутні в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною, а тому в цій частині вимоги позову не підлягають до задоволення.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , то слід стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 271, 286, 292, 295, 297 КАС України, ст. 210-1 КУпАП України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено і підписано 16.05.2025.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя А. О. Бойко