Справа № 620/7337/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/7337/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Чернігівської області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Борзнянської міської ради Чернігівської області, в якому просить зобов`язати відповідача використати виділені кошти, передбачені «Програмою» та провести стерилізацію та вакцинацію безпритульних котів та собак.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням позачергової 16 сесії 8 скликання Борзнянської міської ради № 00-16/8 затверджено «Програму контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки», якою передбачені кошти в сумі 30000,00 грн., зокрема, на проведення стерилізації та вакцинації безпритульних котів та собак. Проте, відповідачем вказані дії не вчиняються, тому позивач звернувся до суду.

Відповідачем подано відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що бюджетний період Програми контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки не завершено і Борзнянською міською радою Чернігівської області внесено зміни до програми від 06.03.2024 № 26-32/8 та передбачено використання коштів в другому півріччі 2024 бюджетного року.

Позивачем подано заперечення на відзив, які суд розцінює як відповідь на відзив, в яких вказав, що відповідачем не вчиняються дії щодо виконання Програми контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 16.01.2025 витребувано у Борзнянської міській раді Чернігівської області інформацію станом на 31.12.2024 та докази щодо виконання «Програми контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки» від 15.12.2021 № 7-16/8; ухвалою суду від 16.05.2025 клопотання позивача про витребування доказів повернуто без розгляду.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.12.2021 рішенням № 7-16/8 шістнадцятої сесії восьмого скликання Борзнянської міської ради Чернігівської області була затверджена «Програма контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки», якою передбачено загальний обсяг фінансових ресурсів, необхідних для реалізації програми - 30,0 тис. грн., а саме: 2022 рік - 10,0 тис. грн., 2023 рік - 10,0 тис. грн., 2024 рік - 10,0 тис. грн. (а.с. 43-48).

06.03.2024 рішенням № 26-32/8 тридцять другої сесії восьмого скликання Борзнянської міської ради Чернігівської області було внесено зміни до вищевказаної Програми контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки, а саме ресурсного забезпечення програми та передбачено загальний обсяг фінансових ресурсів, необхідних для реалізації програми - 30,0 тис. грн, а саме: 2022 рік - 0 грн., 2023 рік - 0 грн., 2024 рік - 30,0 тис. грн. (а.с. 49-50).

Згідно листа Борзнянської міської ради Чернігівської області від 31.01.2025 № 141 відповідач не використовував кошти місцевого бюджету, передбачені «Програмою контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки» (а.с. 78-79).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням пунктів 1, 5 статті 1 Європейської конвенції про захист домашніх тварин, ратифікованої Законом України від 18.09.2013 № 578-VII «Про ратифікацію Європейської конвенції про захист домашніх тварин» під домашньою твариною мається на увазі будь-яка тварина, яку утримує чи збирається утримувати людина, зокрема у своїй оселі для власного задоволення й товариства. Під безпритульною твариною мається на увазі домашня тварина, яка або не має притулку, або знаходиться за межами оселі свого власника чи хазяїна й не перебуває під контролем чи безпосереднім наглядом будь-якого власника чи хазяїна.

Згідно статті 12 Європейської конвенції про захист домашніх тварин коли Сторона уважає, що кількість безпритульних тварин становить для неї проблему, вона вживає відповідних законодавчих та (або) адміністративних заходів, які необхідні для зменшення їхньої кількості у спосіб, який не викликає болю, страждань або пригнічення, яких можна уникнути.

a) Такі заходи повинні відповідати таким вимогам:

i) якщо необхідним є відлов таких тварин, то він повинен проводитись зі спричиненням їм мінімальних фізичних і психічних страждань;

ii) незалежно від того, будуть ці тварини утримуватися в притулку чи будуть присиплятися, робитися це повинно відповідно до принципів, викладених у цій Конвенції;

b) Сторони зобов`язуються розглянути:

i) забезпечення можливості постійної ідентифікації собак і кішок за допомогою спеціальних методів, під час застосування яких тварині спричиняються незначні біль, страждання чи пригнічення або не спричиняються взагалі, наприклад за допомогою татуювання, а також введення реєстру номерів тварин разом з прізвищами та адресами їхніх власників;

ii) зменшення незапланованого розмноження собак і кішок за допомогою кастрації цих тварин;

iii) заохочення осіб, які знайшли безпритульних собак і кішок, повідомляти про це компетентному органові.

В силу вимог статті 15 Закону України від 21.02.2006 № 3447-IV «Про захист тварин від жорстокого поводження» (далі - Закон) для утримання безпритульних тварин створюються притулки для тварин. Притулки для тварин можуть створюватися органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, громадськими і благодійними організаціями та фізичними особами. Місцеві бюджети можуть передбачати кошти на створення притулків для тварин та відшкодування витрат притулкам по утриманню тварин незалежно від форм власності.

Статтею 16 Закону встановлено, що регулювання чисельності диких тварин і тварин, що не утримуються людиною, але перебувають в умовах, повністю або частково створюваних діяльністю людини, здійснюється методами біостерилізації або біологічно обґрунтованими методами, а в разі неможливості їх застосування - методами евтаназії.

Згідно частини другої статті 23 Закону вилов безпритульних (загублених, покинутих, залишених без опіки і бродячих) тварин проводиться з метою: повернення їх володільцям; регулювання їх чисельності відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону для забезпечення вилову та тимчасової ізоляції собак, котів та інших домашніх тварин органами місцевого самоврядування можуть створюватися комунальні служби або підприємства з питань утримання та поводження з тваринами в населених пунктах відповідно до місцевих програм регулювання чисельності тварин у населених пунктах.

Так, в силу вимог статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу регулюються Бюджетним кодексом України.

За приписами статті 2 Бюджетного кодексу України бюджет - це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Видатки бюджету - кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом. До видатків бюджету не належать: погашення боргу; надання кредитів з бюджету; розміщення бюджетних коштів на депозитах; придбання цінних паперів; повернення надміру сплачених до бюджету сум податків і зборів та інших доходів бюджету, проведення їх бюджетного відшкодування.

Бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій.

Кошторис - це основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Згідно частин першої-третьої статті 10 Бюджетного кодексу України видатки та кредитування бюджету класифікуються за: 1) бюджетними програмами (програмна класифікація видатків та кредитування бюджету); 2) ознакою головного розпорядника бюджетних коштів (відомча класифікація видатків та кредитування бюджету); 3) функціями, з виконанням яких пов`язані видатки та кредитування бюджету (функціональна класифікація видатків та кредитування бюджету).

У відповідності до частин першої-третьої статті 20 Бюджетного кодексу України у бюджетному процесі програмно-цільовий метод застосовується на рівні державного бюджету та на рівні місцевих бюджетів. Особливими складовими програмно-цільового методу у бюджетному процесі є бюджетні програми, відповідальні виконавці бюджетних програм, паспорти бюджетних програм, результативні показники бюджетних програм. Бюджетні програми формуються головними розпорядниками бюджетних коштів під час складання Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та проекту бюджету на плановий бюджетний період з урахуванням планів діяльності на середньостроковий період, прогнозних та програмних документів економічного і соціального розвитку.

Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень (частина четверта статті 20 Бюджетного кодексу України).

Пунктом 21 частини першої статті 91 Бюджетного кодексу України перебачено, що до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на: інші програми, пов`язані з виконанням власних повноважень, затверджені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, відповідною місцевою радою згідно із законом.

Судом встановлено, що зміст «Програми контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки» від 15.12.2021 № 7-16/8 передбачав комплекс управлінських, економічних і правових заходів, що враховують закони екології, направлених на зниження чисельності безпритульних тварин на території громади, а саме:

- організація вилову безпритульних тварин гуманним методом на основі нової технології;

- проведення масової стерилізації безпритульних тварин з поверненням до місця їх попереднього мешкання і поступове, протягом декількох років, значне зниження їх кількості;

- обов`язкова вакцинація тварин, що випускаються на волю, від сказу з вилученням агресивних і хворих тварин;

- активна робота з населенням по впровадженню в суспільну свідомість стандартів гуманного поводження з тваринами і необхідності їх стерилізації;

- навчально-просвітницька робота (лекції, виставки, загальні заходи, публікації в засобах масової інформації і ін.).

Так, під час розгляду справи відповідачем було повідомлено про не використання коштів місцевого бюджету, передбачених «Програмою контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки».

Разом з тим, відповідачем жодними доказами не доведено тих обставин, що у нього була відсутня можливість профінансувати заходи, передбачені вказаною програмою.

Також відповідачем і не доведено відсутності потреби (відсутність тварин) в межах територіальної громади в проведенні стерилізації чи проведення вакцинації від сказу безпритульних тварин тощо.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що з метою повного, всебічного захисту прав позивача, позов слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виконання «Програми контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки», затвердженої рішенням шістнадцятої сесії восьмого скликання Борзнянської міської ради Чернігівської області № 7-16/8 від 15.12.2021.

Суд звертає увагу, що відповідач в письмових поясненнях від 31.01.2025 № 141, повідомив суд про те, що рішенням 38 сесії Борзнянської міської ради Чернігівської області від 18.12.2024 № 6-38/8 прийнята «Програма контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2025-2027 роки», яка передбачає проведення масової стерилізації безпритульних тварин з поверненням до місця їх попереднього мешкання і поступове, протягом декількох років, значне зниження їх кількості. Фінансове забезпечення заходів Програми буде здійснюватися за рахунок коштів міського бюджету та за рахунок інших джерел, не заборонених чинним законодавством.

Тому, позовна вимога в частині зобов`язання відповідача використати виділені кошти, передбачені «Програми контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки» та провести стерилізацію та вакцинацію безпритульних котів та собак не підлягає задоволенню.

Стосовно інших посилань учасників справи, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Борзнянської міської ради Чернігівської області (вул. Пантелеймона Куліша, 107, м. Борзна, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16400, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Борзнянської міської ради Чернігівської області щодо не виконання «Програми контролю за утриманням домашніх тварин та регулювання чисельності безпритульних тварин гуманними методами на 2022-2024 роки», затвердженої рішенням шістнадцятої сесії восьмого скликання Борзнянської міської ради Чернігівської області № 7-16/8 від 15.12.2021.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.05.2025.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ