Справа № 320/58662/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Київ справа №320/58662/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЛАЙТ»

до Київської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЛАЙТ» (далі позивач/ТОВ «ЕНЕРЛАЙТ») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000088/2 від 10.10.2024;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100320/2024/000998 від 10.10.2024.

Позов мотивовано протиправністю коригування контролюючим органом митної вартості імпортованого позивачем товару, незважаючи на надання декларантом усіх необхідних документів для митного оформлення та визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, та порушенням контролюючим органом приписів законодавства, що регламентує митну справу в Україні, в зв`язку із безпідставним застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів при винесенні оскаржуваного рішення без наявності для того встановлених митним законодавством підстав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024, позовну заяву розподілено судді Жуковій Є.О.

16 грудня 2024 року зазначену позовну заяву було фактично передано судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року відкрито провадження у справі №320/58662/24, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного провадження без проведення судового засідання» від 16 грудня 2024 року по справі №320/58662/24 доставлено до електронного кабінету ТОВ «ЕНЕРЛАЙТ» та Київської митниці 16 грудня 2024 року.

30 грудня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Київської митниці надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на відсутність правових підстав. Зазначив, що під час здійснення митного контролю встановлено, що подані позивачем для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за спірні товари позивача.

31 грудня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЛАЙТ» надійшла відповідь на відзив.

Позивач у відповіді на відзив зазначає, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Необґрунтовані та безпідставні зауваження митного органу жодним чином не підтверджують відсутність складових митної вартості, не підтверджують відсутність відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не підтверджують необхідність відокремлення вартості товару, не підтверджують неможливість перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. Просить суд задовольнити позов.

31 грудня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЛАЙТ» надійшла відповідь на відзив.

08 січня 2025 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Київської митниці надійшли заперечення на відповідь.

Відповідач в своїх запереченнях зазначає, що в митного органу було недостатньо даних для підтвердження вартості оцінюваного товару, рішення про коригування абсолютно ґрунтовне та відповідає законом. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЛАЙТ» укладено Контракт № CR03/11/2023 від 03.11.2023 року щодо поставки світлотехнічної LED продукції, гальванічних елементів живлення, зарядних пристроїв згідно Специфікацій, які є його невід`ємною частиною, на умовах FOB або CFR (ІНКОТЕРМС-2010), а також було підписано 07.06.2024 року Додаток-Специфікацію (Appendix-Specification) № 8 із зазначенням батарейок загальною кількістю 826176 штук, що розміщені в 2051 картонних коробках, загальною вартістю 73516,01 доларів США.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України товару позивачем 09.10.2024 було подано до Київської митниці електронну Митну декларацію, якій присвоєно номер №24UA08U8, на оформлення в митному режимі імпорт батарейок в асортименті:

товар №1 (Первинні батареї, діоксид-марганцеві, лужні, циліндричні, робоча напруга 1,5 В: ENERLIGHT MEGA POWER в асортименті та HausMark Alkaline в асортименті), код товару , кількість 549 216 штук, - розрахована Декларантом митна вартість у розмірі 45 127,93 доларів США;

товар №2 (Батарейки крона, лужні, діоксид-марганцеві, робоча напруга 9 В: батарейки ENERLIGHT MEGA POWER 6LR61 BLI та HausMark Alkaline 6LR61 BLI) код товару , кількість 12000 штук, розрахована Декларантом митна вартість у розмірі 4 833,86 доларів США;

товар №3 (Батарейки первинні, діоксид марганцеві, циліндричні (на основі цинк-карбонових електродів), робоча напруга 1,5 В: ENERLIGHT Super Power в асортименті) код товару , кількість 219 840 штук, розрахована Декларантом митна вартість у розмірі 9 378,90 доларів США;

товар №4 (Батарейки циліндричні, літієві, робоча напруга 3 В: батарейки ENERLIGHT LITHIUM CR123A BLI) код товару , кількість 14 400 штук, заявлена митна вартість 10 440,55 доларів США;

товар №5 (Акумулятори електричні, гідридно-нікелеві (Ni-Mh), циліндричні, робоча напруга 1,2 В: ENERLIGHT Professional AA 2700mAh BLI) код товару , кількість 11520 штук, розрахована Декларантом митна вартість у розмірі 10 607,83 доларів США;

товар № 6 (Батарейки первинні, літієві, елементи кнопкові, робоча напруга 3 В: HausMark Lithium CR 2032 BLI) код товару , кількість 19 200 штук, розрахована Декларантом митна вартість у розмірі 1 307,04 доларів США.

Визначення митної вартості товарів позивачем було здійснено за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів згідно частин першою і другою статті 53 МК України в електронному вигляді подано 09.10.2024 наступні документи:

декларація митної вартості від 09.10.2024, що містить відомості про числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний Контракт № CR03/11/2023 від 03.11.2023 з Додатковою угодою №5 від 30.08.2024 (копія додається), Додаток-Специфікація (Appendix-Specification) №8 від 07.06.2024;

інвойс (Commercial invoice) № 8 від 07.06.2024 із зазначенням батарейок загальною кількістю 826176 штук, що розміщені в 2051 картонних коробках, загальною вартістю 73 516,01 доларів США;

банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, а саме: банківський платіжний документ від 10.06.2024 року на суму 28333,00 доларів США, від 05.08.2024 на суму 22 055,00 доларів США, від 23.09.2024 на суму 23 128,01 доларів США;

інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару відсутні, оскільки Декларантом не здійснювались;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: Договір про транспортно-експедиторське обслуговування № 19/12-22 від 19.12.2022;

рахунок на оплату № 12526 від 07.10.2024 із зазначенням вартості за міжнародне морське перевезення вантажу 250 327,90 гривень; за міжнародне автоперевезення 51 015,00 гривень та за транспортно-експедиторське обслуговування за межами України, оформлення Т1 25 782,37 гривень; довідка про транспортно-експедиційні витрати № ЄФ000026875 від 07.10.2024 із зазначенням вартості за міжнародне морське перевезення вантажу 250327,90 гривень; за міжнародне автоперевезення 51015,00 гривень та за транспортно-експедиторське обслуговування за межами України, оформлення Т1 25 782,37 гривень;

коносамент (Bill of lading) № ZH240800050 від 06.08.2024;

Автотранспортна накладна (CMR) № Б/н від 07.10.2024;

ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню відсутня, оскільки імпорт даного товару не підлягає ліцензуванню;

страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, а саме: договір страхування вантажів № 101111516 від 02.08.2024; рахунок-фактура №101111516 від 02.08.2024 із визначенням страхового платежу за Сертифікатом №101111516 у розмірі 9 695,20 гривень.

Пакувальний лист (Packing list) № 8 від 02.08.2024 року (копія додається) із зазначенням батарейок загальною кількістю 826176 штук, що розміщені в 2051 картонних коробках, загальною вагою нето 13584,42 кг, загальною вагою брутто 15428,20 кг.

09.10.2024 Київською митницею направлено повідомлення №49bb4ff7-da7f-42da-8494-bdc5a69344bf щодо надання додаткових документів.

На вказане вище повідомлення позивачем направлено лист № 10/10/24/01 від 10.10.2024 разом із обов`язковими та додатковими документами.

Проте Київська митниця прийняла рішенням про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000088/2 від 10.10.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100320/2024/000998 від 10.10.2024 відносно митної декларації № 24UA08U8 від 09.10.2024 з відмовою у митному оформленні (випуску) товарів.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000088/2 від 10.10.2024, яким визначено митну вартість товарів за резервним методом, у зв`язку з чим митну вартість було збільшено:

до 0,1003 доларів США за одиницю відносно товару - Товар № 1, код товару , кількість 549 216 штук, - у зв`язку з чим розрахована Декларантом митна вартість у розмірі 45 127,93 доларів США (у розрахунку 0,0822 доларів США за одиницю) була збільшена відповідачем до 55 086,36 доларів США;

до 0,0664 доларів США за одиницю відносно товару - Товар № 3, код товару , кількість 219840 штук, - у зв`язку з чим розрахована Декларантом митна вартість у розмірі 9 378,90 доларів США (у розрахунку 0,0427 доларів США за одиницю) була збільшена відповідачем до 14 597,38 доларів США.

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.10.2024, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини першої статті 4 МК України).

Відповідно частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другої цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.

Приписами статті 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною другою статті 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до статті 337 МК України.

Суд зазначає, що для митного оформлення декларантом подані документи для випуску у вільний обіг, митна вартість визначена Декларантом за ціною контракту (за основним методом).

Щодо зауваження митного органу про непідтвердження переміщення вантажу між Гданськом і Гдинею суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 2.2.7. Договору №19/12-22 про транспортно-експедиторське обслуговування від 19.12.2022, «Експедитор має інші права, передбачені Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність»», згідно статті 10 названого закону «Експедитор має право: обирати або змінювати вид транспорту та маршрут перевезення, обирати або змінювати порядок перевезення вантажу, а також порядок виконання транспортно-експедиторських послуг, діючи в інтересах клієнта, згідно з відповідним договором транспортного експедирування». В Рахунку на оплату №12526 від 07.10.2024 та в довідці про транспортно-експедиційні витрати № ЄФ000026875 від 07.10.2024 експедитор вказав фактичний порт прибуття Гдиня, зокрема: «Морське перевезення вантажу за межами державного кордону України: за маршрутом: Yantian, КИТАЙ - Gdynia, ПОЛЬЩА. Контейнер/а: MSMU2154803» .

Номер контейнера є ідентичним тому, що зазначено в Коносаменті (Bill of lading) №ZH240800050 від 06.08.2024.

Щодо ненадання договору з експедитором та перевізником PE SEN VIKTORIA суд зазначає, що відповідач при витребуванні додаткових документів не висував вимоги про надання Договору з експедитором та перевізником PE SEN VIKTORIA. Крім того, керуючись умовами Договору №19/12-22 про транспортно-експедиторське обслуговування від 19.12.2022, Експедитор мав право на залучення третіх осіб.

Таким чином, зауваження відповідача про ненадання документу, відносно якого не було вимоги, є безпідставним.

Відповідач посилається на прайс-лист б/н від 07.06.2027, який не має відношення ні до Декларанта ні до Товарів, які декларуються позивачем. В наданому митниці прайс-листі (Price list) від 07.06.2024 є всі артикульні позиції, що входять до складу оцінювальної партії товару. Окрім зазначеного, прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не містить обов`язкової форми та/або змісту прайс-листа та кожен виробник продукції формує свій прайс-лист відповідно до власної комерційної політики, зазначаючи в ньому ту інформацію, яку він вважає доцільною.

Крім того, прайс-лист відсутній в переліку обов`язкових документів, визначених частиною другою статті 53 МК України, він носить виключно інформаційний характер та не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.

Більше того, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів (аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 23 вересня 2020 року по справі № 820/3893/16).

Верховний Суд у Постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 вказує, що «жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару».

Верховним Судом у Постанові від 08.12.2022 у справі № 420/2792/19 зазначено, що «прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність же чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, лише сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів».

Крім того, декларантом було подано інші додаткові документи, зокрема пакувальний лист (Packing list) № 8 від 02.08.2024, а також на вимогу митниці заявку №26875 на транспортування та експедирування контейнерів від 30.07.2024, Додаткову угоду № 010724 від 01.07.2024, Договір № 0304 на міжнародні перевезення вантажів від 03.04.2024, Платіжну інструкцію в національній валюті №14124 від 05.08.2024, Видаткові та Податкові накладні, Прайс-лист (Price List) виробника товару від 07.06.2024, крім того листом №10/10/24/01 від 10.10.2024 було зазначено про те, що інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару не має в наявності та подаватися не будуть, оскільки подати документи, яких не існує, декларант не в змозі.

Постановами Верховного Суду України від 29.05.2012 у справі №21-91а12 та від 11.09.2012 у справі №21-262а12 визначено, що «ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості».

Так, у постановах Верховного Суду від 29.09.2020 у справах № 160/9473/19 та №520/7041/19 викладені наступні висновки щодо застосування норм пунктів 2,4 частини другої статті 55 Митного кодексу України: «Верховний Суду своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод».

Щодо того, що декларантом в повному обсязі не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин третьою-четвертою статті 53 Митного кодексу України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-127а15.

Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.

Суд зазначає, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, ціна товару значно збільшилась, порівняно з ціною на придбання, у зв`язку із чим суд зазначає про додатковий тягар, покладений на позивача.

Розбіжність між рівнем заявленої Декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку Митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку Декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 07.08.2018 року у справі № 815/3400/17.

Крім того, суд звертає увагу, що застосована Митницею митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару, який раніше був оформлений у митному відношенні за митною вартістю, яку також визначеною митним органом за резервним методом.

Вищевказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду від 31.01.2018 у справі № 810/2839/17, від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18, від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18, від 21.08.2019 у справі № 520/9022/18.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що митним органом оспорювані рішення прийняті без урахування усіх обставин та без дотримання норм чинного законодавства, тому наявні підстави для їх скасування.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4844,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №14801 від 27.05.2024.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 4844,80 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЛАЙТ» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000088/2 від 10.10.2024.

3. Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100320/2024/000998 від 10.10.2024.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЛАЙТ» за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці судові витрати у сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.