Справа № 520/5666/25
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 р. №520/5666/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Світлани Чудних, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гігієніка" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВС Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 04.12.2024 року №2.

В обґрунтування позову зазначено про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності, оскільки відповідачем нараховано пеня згідно з ч.3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473- VIII Про валюту і валютні операції із змінами та доповненнями далі - Закон № 2473), пункт 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 (далі - Постанова НБУ № 5), із змінами та доповненнями, за зовнішньоекономічним контрактом від № 001, укладеного з нерезидентом GUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, (Китай). Також зазначає, що висновки відповідача зроблені без урахуванням відповідних обставин щодо форс-мажору і норми частини шостої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції, якою прямо передбачено, що виконання договору зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків та нарахування пені зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін по даній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року заяву Головного управління ДПС у Харківській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гігієніка" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без задоволення.

Від Головного управління ДПС у Харківській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував вказавши, що було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ ГІГІЄНІКА з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 21.03.2021 року №001 за період із 21.03.2021 року по 30.09.2024 року. Вказаною перевіркою встановлено, що за даними бухгалтерського обліку ТОВ ГІГІЄНІКА по рахунку №371 Розрахунки з іноземними покупцями та замовниками підприємством здійснено передоплату 30 % від суми проформи-інвойс № 003 від 24.11.2021 за товар від 13.12.2021 на суму 14861,26 дол США (401612,18 грн). При цьому, граничний строк надходження товарів по здійсненій передоплаті становить 12.12.2022, водночас, дата перетину митного кордону вказаним товаром для CMR - 24.07.2023 року. Зазначеним на думку відповідача, ТОВ ГІГІЄНІКА порушено частину 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII Про валюту і валютні операції, із змінами та доповненнями, пункт 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, із змінами та доповненнями.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 22.10.2024 №4814-п, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «ГІГІЄНІКА» з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 21.03.2021 № 001 за період із 21.03.2021 року по 30.09.2024 року.

За результатами вказаної перевірки було складено акт від 05.11.2024 №51897/20-40- 07-02-05/44129518, яким встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» із змінами та доповненнями, пункт 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, із змінами та доповненнями, за зовнішньоекономічним контрактом від 21.03.2021 № 001, укладеним з GUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Китай. (а.с.25).

He погодившись з вказаним актом перевірки ТОВ «ГІГІЄНІКА» подало до ГУ ДПС у Харківській області заперечення від 18.11.2024 року за №18/11-24. (а.с.39)

На підставі вищевказаного акта перевірки ГУ ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 04.12.2024 року №2, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 366832 (триста шістдесят шість тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 44 копійки.(а.с.45)

ТОВ «Гігієніка» направило скаргу №16/12-24 від 16.12.2024 року до Державної податкової служби України на вказане податкове повідомлення-рішення від 04.12.2024 року № 2.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги №3990/6/99-00-06-01-03-06 від 11.002.2025 року, скаргу було залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 04.12.2024 року № 2 - без змін.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно з п. 78.4. ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Згідно з частиною першою, другою статті 4 Закону України Про валюту і валютні операції №2473-VIIІ, валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

За приписами частини першої, другої, четвертої статті 5 Закону № 2473-VIIІ гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків.

Усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків, зокрема, за іншими операціями, визначеними Митним кодексом України та (або) нормативно-правовими актами Національного банку України.

Розрахунки за операціями, визначеними цією частиною, можуть проводитися в іноземній валюті, у гривні, а також у банківських металах.

Порядок проведення розрахунків за валютними операціями визначається Національним банком України.

Відповідно до статті 7 Закону № 2473-VIIІ транскордонний переказ валютних цінностей здійснюється виключно через уповноважені установи.

Порядок проведення переказу валютних цінностей визначається Національним банком України.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Так, частинами п`ятою, шостою цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Згідно з частиною дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

За змістом частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

На виконання пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII, Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту: встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частин першої статті 13 Закону № 2473-VIII, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (частина друга статті 13 Закону № 2473-VIII).

Приписами частини п`ятої статті 13 Закону № 2473-VIII встановлено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до статей 6, 7, 7-1, 15, 28, 30, 33, 44, 45, 46, 48, 56, 71 Закону України Про Національний банк України, статті 99 Конституції України, статей 2, 6, 9, 12, 13, 16 Закону України Про валюту і валютні операції, Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року, затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення №5).

Це Положення відповідно до пункту 1 визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно з пунктами 21, 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону №2473-VIIІ, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

З матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі наказу від 22.10.2024 №4814-п, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ ГІГІЄНІКА з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 21.03.2021 №001 за період із 21.03.2021 по 30.09.2024, за результатами якої було складено акт від 05.11.2024 №51897/20-40- 07-02-05/44129518, яким встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII Про валюту і валютні операції із змінами та доповненнями, пункт 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, із змінами та доповненнями, за зовнішньоекономічним контрактом від 21.03.2021 № 001.(а.с.63)

Вказаний контракт укладено між GUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Китай. GUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Цюаньчжоу, Китай, резидент Китайської Народної Республіки, іменоване надалі Продавець, в особі генерального директора пані Хе Янг Фенг, який діє з повноваженнями Статуту, з одного боку, та ТОВ ГІГІЄНІКА, резидент України, в особі Баймуратова Д.С., що діє з повноваженнями Статуту, з іншого боку, іменоване надалі Покупець.

Згідно з п. 1-4, 11 Контракту від 21.03.2021 року № 0001 - предмет вказаного Контракту: Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію компанії GUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD , в подальшому іменований Товар. Найменування, спеціфікація, кількість, ціна, умови поставки, строки поставки, умови оплати визначаються сторонами окремо на кожну партію і вказуються в інвойсі. Валюта Контракту - долар США. Загальна вартість даного Контракту є сума всіх інвойсів, яка збільшується кожен раз в день виписки нового інвойсу. Товар поставляється у відповідності до міжнародних правил Інкотермс 2010. Оплата товару за цим контрактом здійснюється в доларах США на банківський рахунок Продавця, вказаний в рахунку-фактурі. Справжній Контракт, вступає в силу після його підписання і діє до 31 грудня 2025 року. (а.с.63)

Згідно умов Контракту № 001 від 21.03.2021 року та умовам проформи-інвойсу №003 від 24.11.2021 року ТОВ «ГІГІЄНІКА» перерахувало 13 грудня 2021р., на користь продавця передоплату за товар у розмірі 30%, що складає 14861,26 дол США від суми проформи 13.12.2021 року, -інвойс №003 від 24.11.2021 року.(а.с. 157)

Також, відповіно до умов Контракту № 001 від 21.03.2021 року, ТОВ «ГІГІЄНІКА» здійснено наступні розрахунки, що підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями в іноземній валюті: 19.06.2024 року перераховано на користь продавця частину оплати за товар у розмірі 5100,00 доларів США; 08.07.2024 року перераховано на користь продавця частину оплати за товар у розмірі 14 485,72 доларів США; 04.11.2024 перераховано на користь продавця частину оплати за товар у розмірі 14 464,70 доларів США; 03.01.2025 року перераховано на користь продавця частину оплати за товар у розмірі 5 694,34 доларів США (а.с.158-161)

Поряд із тим, перевіркою контролюючого органу, станом на 30.09.2024 року по контракту від 21.03.2021 №001 встановлено кредиторську заборгованість в сумі 34132,22 дол. США.

Крім того, перевіркою встановлено, що за даними бухгалтерського обліку по рахунку 371 Розрахунки з іноземними покупцями та замовниками по контракту від 21.03.2021 №001 підприємством здійснено - передоплату 30 % від суми проформи-інвойс № 003 від 24.11.2021 за товар від 13.12.2021 (платіжне доручення від 13.12.2021 №5) на суму 14861,26 доларів США (401612,18 грн), за умовами вказаного проформи-інвойсу №003 від 24.11.2021 року вантаж повинен бути доставлений в Україну протягом 45 днів від здійснення передоплати. (а.с.67).

Враховуючи чинне законодавство України та договірні правовідносини, граничний строк надходження товарів по здійсненій передоплаті становить 12.12.2022 року, при цьому отримано товар 24.07.2023 (дата перетину митного кордону для CMR) на суму 57484,54 доларів США (2102129,15 грн).

Контролюючим органом до ТОВ ГІГІЄНІКА надано запит від 23.10.2024 року б/н про надання первинних документів по контракту від 21.03.2021 року №001 та документів щодо проведення претензійно-позовної роботи (позовні заяви, ухвали та рішення судових органів), висновків Міністерства економіки України щодо подовження строків розрахунків по Контракту від 21.03.2021 року №001 за період з 21.03.2021 року по 30.09.2024 року, довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), яка підтверджує виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин (за наявності), сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), інші документи, які підтверджують проведення розрахунків у законодавчо встановлені строки, або звільняють від відповідальності за порушення строків, визначених пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №5, зі змінами та доповненнями та пунктом 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 року №18 Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану, із змінами та доповненнями та інших документів, щодо проведення операцій по контракту від № 001 за період з 21.03.2021 року по 30.09.2024 року.

Відповідно до пояснень ТОВ ГІГІЄНІКА від 23.10.2024 року №23/10-1, підприємством надано копії запитуваних первинних відповідних документів.

У відповідь на вказаний запит, ТОВ ГІГІЄНІКА надало до контролюючого органу пояснення за підписом директора Дениса БАЙМУРАТОВА від 23.10.2024 року №23/10-1(вх. ГУ ДПС області від 23.10.2024 № 68950/6/ЕКП/75).

Згідно змісту наданих пояснень та доданих до матеріалів справи документів зазначено, що відповідно до укладеного контракту № 001 від 21.03.2021 року на поставку дитячих підгузків та умовам проформи-інвойсу №003 від 24.11.2021р. ТОВ ГІГІЄНІКА перерахувало передоплату 30%, що складає 14861,26 дол. США від суми проформи-інвойс №003 від 24.11.2021 року постачальнику.

По умовам проформи-інвойсу №003 від 24.11.2021 року вантаж повинен бути доставлений в Україну в порт Одеса протягом 45 днів після здійснення передоплати, однак через військову агресію Російської Федерації проти України підприємство не мало можливості виконувати свої зобов`язання перед постачальником згідно з умовами Контракту № 001 від 21.03.2021 року.

Позивач, у зв`язку з неможливістю виконання постачальником зобов`язань за контрактом від 21.03.2021 року №001 та доставки вантажу у порт Одеса, з метою дострокового розірвання вказаного контракту за згодою сторін надіслав останньому наступні листи.

Листом ТОВ ГІГІЄНІКА №28/02-1 від 28.02.2022 року сповістило QUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Китай про неможливість виконання своїх зобов`язань.

Листом від 24.05.2022 року № 24/05-1 ТОВ «ГІГІЄНІКА» повідомило QUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Китай про те, що не має можливості виконати свої зобов`язання за Контрактом № 001 від 21.03.2021 року, а отже просило повернути передоплату у сумі 14 861, 26 дол. США, здійснену 13.12.2021 року.

Листом від 22.06.2022 року № 22/06-1 ТОВ «ГІГІЄНІКА» повторно просило QUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Китай повернути передоплату у сумі 14 861,26 дол. США, здійснену 13.12.2021 року.

При цьому, постачальник, GUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Китай, листом від 26.05.2022 року повідомив, що вантаж 14.01.2022 року був завантажений у контейнер №EMCU8955267/EMCHKG5181 та відправлений до Одеси 01.02.2022 року перевізником EVERGREEN LINE по коносаменту №EGLV84.

Оскільки, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Одеський порт був закритий з 24.02.2022 року, вказаний товар був вивантажений 03.03.2022 року в порту Констанца, Румунія, відтак, постачальник, GUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Китай, запропонував позивачу отримати вказаний товар з порту Румунія, вважаючи свої зобов`язання за контрактом виконаними.

Згідно з листом №22/06-1 від 22.06.2022 року, адресованим контрагенту, позивач зазначив, що отримання товару в порту Констанца, Румунія призведуть до додаткових витрат, у зв`язку з чим, просив контрагента виконати умови контракту і доставити вантаж до України або повернути предоплату.

Однак, постачальник, GUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Китай, відмовив ТОВ ГІГІЄНІКА в повернені передоплати, що підтверджується матеріалами справи.

В подальшому, ТОВ ГІГІЄНІКА було укладено договір №230712 від 12.07.2023 року з ТОВ ЗВЕЙ () про автоперевезення контейнеру EMCU8955267 по маршруту м. Констанца, Румунія - Україна. Послуги були виконані 27.07.2023 року та підписано акт виконаних робіт №128 від 27.07.2023 року, сплачено за надані послуги платіжним дорученням №92 від 14.07.2023 року по рахунку №123 від 12.07.2023 року в сумі 189 720,00 грн.

Крім того, ТОВ ГІГІЄНІКА здійснило оплату за послуги зберігання контейнеру в порту Румунії. Сплачено ТОВ БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД, платіжним дорученням №100 від 27.07.2023 року в сумі 7 796,88 грн по рахунку №/2023 від 25.07.2023 року, акт виконаних робіт №ОУТ-8 від 27.07.2023р., платіжним дорученням №89 від 14.07.2023р в сумі 188 343,92 грн по рахунку №/2023 від 12.07.2023 року, акт виконаних робіт №ОУТ-5 від 14.07.2023р., платіжним дорученням №90 від 14.07.2023р в сумі 526 062,35 по рахунку №/2023 від 12.07.2023, акт виконаних робіт №ОУТ-6 від 14.07.2023р.

Вказаний товар було доставлено в Україну та розмитнено 26.07.2023 року, що підтверджується митною декларацією №23UA77U5 від 26.07.2023 року.

З матеріалів справи судом встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що остаточного розрахунку за контрактом №001 від 21.03.2021 року у перевіряємий період позивача проведено не було.

У зв`язку з наведеним, позивачем порушено приписи частини третьої статті 13 Закону №2473-VIIІ, якими передбачено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

При цьому, позивач вважає, що в цей період були наявні форс-мажорні обставини через військову агресію Російської Федерації проти України, а також ним вчинялися дії спрямовані на дострокове розірвання контракту №001 від 21.03.2021 року, у зв`язку з невиконанням контрагентом своїх зобов`язань за вказаним контрактом, а тому застосування до нього контролюючим органом пені за порушення ч. 3 ст. 13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIII є протиправним.

Поряд із тим, суд звертає увагу на те, що ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473- VIII Про валюту і валютні операції визначає особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Так, згідно з ч. 7 ст. 13 Закону України №2473-VIII у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

Отже, у разі судового розгляду справи, пеня за порушення строку не нараховується, відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-УІІІ Про валюту і валютні операції.

Нарахування поновлюється, у разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду.

У разі прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

При цьому, у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

Суд зазначає, що з наведених вище норм вбачається, що ч. 7 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ Про валюту і валютні операції передбачено єдину можливу умову для ненарахування пені, передбаченою ч. 5 Закону України №2473-VІІІ, а саме: у разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову про стягнення з нерезидента заборгованості.

У разі рішення судового органу про відмову у позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, граничний строк розрахунків за операціями з експорту імпорту товарів, встановлений Національним банком України відповідно до ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ Про валюту і валютні операції, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожен день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

Судом встановлено, що пунктом 10 контракту від 21.03.2021 року №001 визначено, якщо врегулювання не може бути досягнуте , спір буде переданий до Китайської міжнародної комісії з економічного та торгового арбітражу(СІЕТАС).

Суд звертає увагу, що позивач посилається на те, що він звертався до свого контрагента з метою врегулювання суперечностей , що виникли під час виконання зобов`язань сторонами за зовнішньоекономічним контрактом від 21.03.2021 року №001.

Проте, ні до перевірки контролюючим органом, ні до суду не надано належних та допустимих доказів щодо звернення до міжнародного комерційного арбітражу про дострокове розірвання контракту №001 від 21.03.2021 року та повернення передплати GUANZHOU UNICARE HYGIENE PRODUCTS CO., LTD, Китай заборгованості внаслідок невиконання в повному обсязі зобов`язань за вказаним контрактом та прийняття міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову про стягнення з нерезидента заборгованості відповідно до п.7 ст.13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ та на виконання контракту.

Надані позивачем листи №28/02-1 від 28.02.2022 року; 24.05.2022 року №24/05-1; 22.06.2022 року № 22/06-1 не є належними доказами для ненарахування пені в розумінні ч. 7 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ Про валюту і валютні операції.

Також, позивач не отримував висновків Міністерства економіки на подовження строків розрахунків по контракту від 09.06.2022 № 1, що визначається ч. 4 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-УІІІ Про валюту і валютні операції , за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Щодо посилань позивача про наявність форс-мажорних обставин, із зазначенням в якості підстави - листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року за №2024/02.0-7.1, слід зазначає наступне.

Судом встановлено, що у листі Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року за №2024/02.0-7.1 зазначено: Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту Торгово-промислової палати України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи вказане, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких (-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд зазначає, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу та ст.14-1 Закону "Про Торгово-промислові палати в Україні").

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Однак, слід звернути увагу, що вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 06.09.2023 у справі № 910/6234/22.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.14 розд. IV Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Отже, сертифікат торгово-промислової палати може бути виданий лише за зверненням суб`єкта господарської діяльності.

Згідно до пп.3.3 п.3 ст.3 Регламенту торгово-промислової палати, сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ установленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Також, суд зауважує, що лист Торгово-промислової палати України не є сертифікатом, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд звертає увагу, що порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44(5).

Відповідно до статей 4.1 та 4.2 4.1., Торгово-промислова палата України здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідно до умов зовнішньоторговельних угод та міжнародних договорів України, норм законодавства, відомчих нормативних актів, а також умов договорів, контрактів, типових договорів, угод тощо між резидентами, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції Торгово-промислової палати України.

Однак, суд звертає увагу на те, що сертифікату, виданого Торгово-промисловою палатою України ТОВ "Гігієніка", ані під час перевірки, ані до суду позивачем надано не було.

Виходячи з викладеного, суд вважає помилковими доводи позивача, що факт настання форс-мажору підтверджений листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що ТОВ ГІГІЄНІКА до перевірки та до суду документи щодо проведення претензійно-позовної роботи (позовні заяви, ухвали та рішення судових органів), висновки Міністерства економіки України щодо подовження строків розрахунків по Контракту від 21.03.2021 року №001 за період з 21.03.2021 року по 30.09.2024 року, довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), яка підтверджує виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин (за наявності) та інших документів, які підтверджують проведення розрахунків по вищевказаному контракту у законодавчо встановлені строки, або звільняють від відповідальності за порушення строків, визначених пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №5, із змінами та доповненнями, та пунктом 142 Постанови правління Національного банку України від 24.02.2022 року №18 Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану із змінами та доповненнями, надано не було.

Суд зауважує, що будь-яких документів та доказів, що спростовують доводи контролюючого органу з приводу порушення строків розрахунків за контрактом від №001, які передбачені ч. 3 ст. 13 Закону України Про валюту і валютні операції №2473-VIII від 21.03.2021 року, позивачем також не надано, при цьому факт порушення строків позивачем не заперечується.

Щодо посилань позивача стосовно застосування відповідачем штрафних санкцій під час дії карантинних обмежень, суд зазначає наступне.

У періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції та пеня за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності застосовуються в загальновстановленому порядку.

Так, абзацом першим пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах 2-9 цього пункту.

Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID) платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункту 1.1 статті 1 ПК України).

Окрім того, правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України Про валюту і валютні операції №2473-VIII від 21.06.2018.

Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону України та інші нормативно-правові акти валютного законодавства, що встановлюють нові обов`язки для суб`єктів валютних операцій або погіршують їхнє становище, не мають зворотної сили.

У разі якщо норма цього Закону чи нормативно-правового акта Національного банку України, виданого на підставі цього Закону, або норми інших нормативно-правових актів Національного банку України допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків резидентів та нерезидентів у сфері здійснення валютних операцій або повноважень органів валютного нагляду, така норма трактується в інтересах резидентів та нерезидентів.

Відповідно до ч. 8 ст. 13 Закону №2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Закону №2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства.

Крім того, норми Закону №2473-VIII та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і порушенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Податковий кодекс України не регламентує порядок здійснення валютних операцій та не встановлює відповідальність за його порушення. Натомість склад правопорушення та санкції (розмір та порядок обчислення визначенні саме в Законі України Про валюту і валютні операції. А податковий кодекс України, в даному випадку, регламентує лише порядок прийняття податкового повідомлення - рішення, а не нарахування пені. Отже відсутні правові підстави застосовувати норми Податкового кодексу України в частині не нарахування пені протягом дії карантину.

Судом встановлено, що в спірному податковому повідомленні-рішенні пеня нараховується відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України Про валюту і валютні операції від 21.06.2018 №2473-VIII.

Суд зауважує, що з аналізу зазначених вище норм Податкового кодексу України та Закону №2473-VІІІ вбачається, що на штрафні санкції та пеню, які нараховані відповідно до Закону України Про валюту і валютні операції №2473-VIII, не поширюються положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, таким чином доводи позивача в цій частині є необґрунтованим.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення обґрунтоване, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи позивача у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

За приписами ч. 1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гігієніка" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Світлана ЧУДНИХ