Справа № 300/1935/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" травня 2025 р. справа № 300/1935/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 , (далі також - позивачка, ОСОБА_1 ), 24.03.2025 через систему "Електронний суд" звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ у Донецькій області) в якому просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, перевести з 27.01.2025 ОСОБА_1 , на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, з урахуванням періодів роботи у митних органах України з 18.07.1994 по 01.05.2016 (по дату набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015) до стажу державної служби, що дає право на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, а також довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років (станом на січень 2025), інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за грудень 2024), виданих Івано-Франківською митницею.
Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.49-50).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на електронну адресу суду 14.04.2025. Щодо заявлених позовних вимог представника позивачки заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, у якому зокрема зазначила, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723 і пунктами 10, 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Представник зазначила, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723 вік і страховий стаж. Отже, періоди роботи посадових осіб в органах державної митної служби на посадах в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. З огляду на наведене представник просила суд в задоволенні позову відмовити.
Розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.04.2024 за № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Як слідує із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.01.1979 (а.с.25-34), ОСОБА_1 працювала, зокрема, на митниці на посадах:
з 18.07.1994 - інспектора відділу платежів (запис №10);
07.06.1995 - прийняла присягу державного службовця;
з 11.04.1997 - призначена на посаду старшого інспектора митниці (запис №11);
30.07.2001 - присвоєно персональне звання: радник митної служби 3 рангу (запис №14);
19.04.2004 - присвоєно спеціальне звання: інспектор митної служби ІІІ рангу (запис №15);
25.06.2005 - присвоєно спеціальне звання інспектор митної служби ІІ рангу (запис №16);
16.08.2006 - призначена на посаду головного інспектора сектору оформлення відділу платежів (запис № 17);
23.08.2006 - присвоєно спеціальне звання: радник митної служби ІІІ рангу (запис №18);
01.06.2007 - призначена на посаду начальника сектору оформлення ВМП (запис №19);
11.03.2009 - переведена на посаду головного інспектора відділу митних платежів (запис №20);
15.06.2010 - переведена на посаду головного інспектора відділу митного оформлення №1 (запис №21);
01.07.2010 - призначена на посаду начальника сектору оформлення та апеляцій відділу адміністрування митних платежів (запис №22);
23.01.2012 - переведена на посаду старшого інспектора митного посту «Івано-Франківськ центральний» (запис №23);
11.12.2012 - призначена на посаду головного інспектора митного посту «Івано-Франківськ центральний» (запис №24);
19.06.2013 - переведена на посаду головного інспектора сектору фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку Івано-Франківської митниці Міндоходів (запис №25);
17.07.2013 - переведена на посаду інспектора митного посту «Івано-Франківськ центральний» (запис №26);
17.07.2013 - присвоєно 12 ранг державного службовця (запис №27);
28.10.2013 - переведена на посаду державного інспектора митного посту «Івано-Франківськ центральний» (запис №28);
01.01.2014 - присвоєно спеціальне звання: радник податкової та митної служби ІІІ рангу (запис №29);
04.02.2014 - переведена на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Івано-Франківськ центральний» (запис №30);
14.04.2015 - переведена на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Івано-Франківськ центральний» Івано-Франківської митниці ДФС (запис №31);
01.03.2016 - переведена на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Івано-Франківськ центральний», (запис №33);
11.10.2017 - переведена на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Прикарпаття» (запис №33);
08.12.2019 - призначена на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби (запис № 35);
08.12.2019 - присвоєно 6 ранг державного службовця;
25.06.2020 - присвоєно спеціальне звання: радник митної служби ІІІ рангу (запис №37);
01.07.2021 - призначена на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці Державної митної служби України (запис №39);
02.05.2022 - переведена на рівнозначну посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного посту «Прикарпаття» (запис №40);
з 14.06.2024 - переведена на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного посту «Прикарпаття» (запис №41);
Позивачка, 27.01.2025 звернулася із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" (а.с.37 та зворотна сторона).
Після реєстрації заяви та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 31.01.2025 №28 відмовлено позивачці у переведенні пенсії з виду на вид (зворотна сторона а.с. 38 та 39).

Відмова мотивована тим, що враховуючи норми пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII посади працівників митної служби, які є посадовими особами і мають спеціальне звання не належать до категорії посад, зазначених статтею 25 Закону №3723-XII від 16.12.1993. Враховуючи наведене, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з такого нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

1 травня 2016 року набув чинності Закон № 889-VIII, згідно ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (зразкова справа № 822/524/18).

З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є недостатність стажу державної служби, а саме: незарахування служби позивача в митних органах до державної служби.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016 року, тобто в період проходження позивачем служби в митних органах) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно ч. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Частиною 1 ст. 588 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 та від 12.12.1991 .

Отже, як встановлено матеріалами справи стаж державної служби позивача складає більше 20 необхідних, що включає службу в митних органах.

За таких обставин, коли позивачка досягла віку 60 років місяців, станом на 01.05.2016 року має необхідний страховий стаж роботи та має не менш як 10 років стажу державної служби, вона набула право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Крім того, суд зазначає, що позивач у позовній заяві просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 31.01.2025 №28 про відмову позивачці у переведенні на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" та зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області перевести позивачку з 27.01.2025 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" від 09.07.2003 №1058, на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 №3723-XII.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Поряд з тим, щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії позивачу, врахувавши при обчисленні розміру пенсії довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років (станом на січень 2025), інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за грудень 2024), виданих Івано-Франківською митницею суд виходить з такого.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав, яке випливає з конституційного положення, закріпленого у статті 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що оскільки відповідний перерахунок з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні ще не проведено, та відповідно позивачка не отримувала відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії виходячи із даних, вказаних у довідках виданих Івано-Франківською митницею, такі позовні вимоги є передчасними, адже спору в цій частині на час звернення позивача до суду не існує.

За наведених обставин, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 в частині щодо наявності всіх необхідних підстав для переведення позивачки на пенсію державного службовця. Однак, вважає передчасними позовні вимоги в частині переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи із стажу та із заробітної плати згідно з довідками про складові заробітної плати, видані Івано-Франківською митницею.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №300/2045/19 та від 15.06.2023 у справі №300/385/23.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Наявною в матеріалах справи квитанцією від 24.03.2025 за №6898-7765-1951-6695 підтверджується сплата позивачкою судового збору за звернення до суду із даним позовом у розмірі 968,96 грн (а.с.11).

Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у в Донецькій області на користь позивачки частина сплаченої нею суми судового збору у розмірі 484,48 грн, що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ - 13486010, площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.01.2025 №28 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ - 13486010, площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) перевести ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) з 27.01.2025 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, з урахуванням періодів роботи у митних органах України з 18.07.1994 по 01.05.2016 - до стажу державної служби, що дає право на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ - 13486010, площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) частину сплаченого судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.