Справа № 490/3655/25
Суддя: Саламатін О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/3655/25
н/п 2-а/490/108/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатін О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України в справі №490/3655/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Центральний відділ Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Центральний відділ Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

14.05.2025 року матеріали справи передано судді.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, частиною 2 статті 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи предмет адміністративного позову, позивач має право звернутися до суду з даним позовом в протягом десяти днів з дня ухвалення оскаржуваного рішення (постанови).

Згідно матеріалів справи, позивач оскаржує постанову №631 від 26.10.2024 року, натомість, позивач звернувся до суду з цим позовом лише 12.05.2025, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України.

Водночас, до позовної заяви представницею позивача долучена заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Обґрунтовуючи дану заяву, представниця позивача зазначає, що вперше позивач мав можливість ознайомитися з постановою №631 від 26.10.2024 року та матеріалами виконавчого провадження після отримання 17.04.2025 року доступу до виконавчого провадження з ідентифікатором доступу з чіткими данними та всіма супроводжуючими документами.

Також, в заяві про поновлення пропущеного строку зазначено, що позивач попередньо не був повідомлений про дату складання протоколу, час та місце розгляду справи відповідачем. Жодних клопотань про розгляд справи без його участі позивач не подавав, жодних відомостей про направлення рекомендованого листа позивачу з повідомленням про розгляд справи чи надіслання самої оскаржуваної постанови позивачу не відомо.

Представниця позивача зазначає, що як тільки стало відомо про відкриття виконавчого провадження позивач намагався отримати інформацію про підстави його відкриття, шляхом звернення через адвокатський запит та лише 17.04.2025 року після відображення виконавчого провадження вперше ознайомився з постановою №631 від 26.10.2024 року.

Крім того, позивач звертався з даним позовом до суду у справі №490/2969/25, але позовну заяву незважаючи на вчасне усунення недоліків було повернуто.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суддя виходить з такого.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Слід зазначити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Наведенні представницею позивача в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, обставини, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних обставин, що зумовили поважність пропуску встановленого законом строку звернення до суду, є необґрунтованими оскільки суперечать доказам долученим представницею позивача до позовної заяви.

Так, протокол №631 від 02.10.2024 року складався за участі позивача та містить підписи позивача у розділах про роз`яснення прав позивача, про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення (07.10.2024 року о 10:00), про отримання другого екземпляру протоколу.

Крім того, в постанові №631 від 26.10.2024 року зазначено, що "Розгляд справи було відкладено на 26.10.2024 року на 10:00 год, що було узгоджено із ОСОБА_1 засобами телефонного зв`язку. 26.10.2024 року о 10:00 год ОСОБА_1 на розгляд справи з`явився, пояснив, що вважав бронювання також є процедурою уточнення данних."

Наведене вище спростовує аргументи представниці позивача, що він начебто "попередньо не був повідомлений про дату складання протоколу, час та місце розгляду справи відповідачем. Жодних клопотань про розгляд справи без його участі позивач не подавав, жодних відомостей про направлення рекомендованого листа позивачу з повідомленням про розгляд справи чи надіслання самої оскаржуваної постанови позивачу не відомо.".

Також, зі змісту відповіді Головного державного виконавця Владислава Кулікова від 17.04.2025 року на адвокатський запит адвоката Літвінової І.С. вбачається, що 25.02.2025 року боржник ОСОБА_1 особисто отримав у державного виконавця постанову про відкриття виконавчого провадження №76949471. При цьому, суд зазначає, що в постанові про відкриття виконавчого провадження №76949471 зазначено підставу її винесення - постанову №631 від 26.10.2024 року її видавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також зазначено суму боргу.

Вказане вище спростовує аргументи представниці позивача про те, що позивач отримав змогу ознайомитися з матеріалами виконавчого проваження та постановою №631 від 26.10.2024 року лише 17.04.2025 року після відображення виконавчого провадження.

Щодо аргументів представниці позивача про те, що позивач звертався з даним позовом до суду у справі №490/2969/25, але позовну заяву незважаючи на вчасне усунення недоліків було повернуто, суд зазначає таке.

Дійсно, 21.04.2025 року адвокат Літвінова Інна Сергіївна в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Центрального районного суду міста Миколаєва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення (справа №490/2969/25).

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.04.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали.

При цьому, в ухвалі Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.04.2025 року чітко зазначено недоліки позовної заяви та спосіб їх усунення, а саме шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними підставами для поновлення строку та наданням доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Ухвала Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.04.2025 року, якою позовна заява була залишена без руху, доставлена представниці позивача ОСОБА_1 - адвокату Літвіновій Інні Сергіївні в електронний кабінет 23.04.2025 0:09:34, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

З урахуванням положень частини 6 статті 120 КАС України, останній день десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви був - 05.05.2025 року.

Однак, у встановлений судом строк позивачем та його представницею до суду не було подано жодного документу на виконання ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.04.2025 року, недоліки позовної заяви не було усунуто, також до суду не подавалося клопотань з зазначенням про наявність поважних причин, які унеможливлюють виконання вимог ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.04.2025 року та про необхідність продовження строку на усунення недоліків позовної заяви.

Лише 08.05.2025 року представницею позивача до суду подано Заяву про поновлення пропущеного строку, в якій зазначено про причини пропуску строку звернення з даним позовом до суду та представниця позивача просить суд визнати поважними та поновити пропущені строки звернення до адміністративного суду по справі № 490/2969/25, відкрити провадження по справі №490/2969/25 та розглянути справу, згідно заявлених позовних вимог. Вказана заява була сформована і подана представницею позивача в системі "Електронний суд" 08.05.2025 року.

При цьому, представниця позивача в заяві від 08.05.2025 року не зазначила про причини подання такої поза межами строку, який було встановленого судом ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.04.2025 року.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, разом з доданими документами (№490/2969/25) було повернуто позивачу, з огляду на те, що позивачем та його представницею не було усунуто недоліки позовної заяви у строк встановлений в ухвалі Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.04.2025 року, якою позовну заяву залишено без руху,

Наведене вище спростовує аргументи представниці позивача, що позовну заяву було повернуто незважаючи на вчасне усунення недоліків.

Таким чином, підстави, зазначені представницею позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка долучена до позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Центральний відділ Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суддя визнає неповажними.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене позовна заява відповідно до ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме для подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними іншими підставами для поновлення строку та наданням доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду, які наведені представницею позивача в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка долучена до позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Центральний відділ Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, визнати неповажними.

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується та набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя О.В. Саламатін