Справа № 380/23991/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 рокусправа № 380/23991/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої - судді Потабенко В.А.,

секретаря судового засідання Согор А.Н.,

за участі:

представника позивача Шачіної Н.М., згідно договору,

представника відповідача Григоришин А.В., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУ НП у Львівській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати з дати видачі наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 23.10.2024 №4295 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області», а саме застосування до дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0118937) дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати з дати видачі наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.10.2024 №701 о/с «По особовому складу» про виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0118937), дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.10.2024 по винесення судового рішення без урахування податків з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера ї сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час всього прогулу за період з 28.10.2024 по дату винесення судового рішення без урахування податків з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позову зазначає, що вважає наказ №4295 від 23.10.2024 протиправним та незаконним, метою якого є зведення зі ОСОБА_1 особистих рахунків, принижения її честі та гідності як офіцера правоохоронних органів, підірвання її авторитету. Зокрема, в наказі відображена інформація, що не відповідає дійсності. Позивач не була пасажиркою автомобіля, який був учасником ДТП, а перебувала у зовсім іншому автомобілі, який проїжджав поруч із місцем ДТП, в яке потрапила її знайома. Побачивши ДТП, ОСОБА_1 намагалася допомогти, а не перешкоджати при оформленні працівникам УПП у Львівській області. Також звертає увагу на той факт, що в цей день вона не перебувала на службі, не виконувала службові обов`язки, не була одягнута в однострій. Також у висновку службового розслідування не зазначені жодні мотиви, якими комісія керувалась під час прийняття рішення про наявність в діяннях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку та взагалі не зазначено, який саме дисциплінарний проступок вона вчинила. 16.09.2024 позивач відкрила лікарняний. З приводу відсутності по цьому факту на роботі позивачем було надано пояснення в письмовій формі інспектору кадрового забезпечення старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 . А отже, посилання в наказі на факт неповідомлення керівництва ГУ НП у Львівській області про перебування на лікарняному також не відповідає дійсності. Доказами належного виконання ОСОБА_1 службових обов`язків можуть служити службові характеристики від 11.10.2024 та 23.10.2024, видані начальником ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області полковником поліції Тарасом Сабанюком. За час проходження служби до позивача жодних інших дисциплінарних стягнень не застосовувалось. На дату написання позовної заяви відповіді на рапорт за №Рп-758 від 28.10.2024 не отримано. Щодо наказу ГУ НП у Львівській області від 28.10.2024 №701 о/с «По особовому складу», то позивач зазначає, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовати склад саме дисциплінарного проступку в його діях. Між тим, сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами с виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника, що мають бути доведені у визначеному порядку. Самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування дисциплінарного стягнення. Необхідно конкретизувати кваліфікацію установленого порушення поліцейським вказаних вимог шляхом чіткого визначення у чому саме полягає таке порушення. До того ж, в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, згідно з якою на останнього покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності. Водночас, виявлені в ході службового розслідування дисциплінарні проступки позивача, які виразились у порушенні нею вимог відомчих нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, не є такими, за які відповідачем слід застосовувати до позивача одне із найсуворіших дисциплінарних стягнень - звільнення з посади. Крім того, посилання відповідача в матеріалах службового розслідування на факт необхідності дотримання ОСОБА_1 трудових обов`язків у позаробочий час прямо суперечить нормам КЗпП України. Також позивач зазначає, що ГУ НП у Львівській області не тільки не повідомило ОСОБА_1 про дату звільнення, але й надало наказ про звільнення лише на підставі її рапорту № Рп-791 від 14.11.2024. Відтак, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 02.12.2024 суддя відкрила загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначила підготовче засідання у справі.

Відповідач позову не визнав. 19.12.2024 за вх. № 93507 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Зазначив, що 16.09.2024 до Львівського районного управління поліції № 1 (далі ЛРУП № 1) ГУ НП у Львівській області надійшов рапорт від начальника сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , який того дня згідно графіку чергувань ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області заступив на добовий наряд відповідальним по ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області, щодо можливого порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 . Згідно рапорту 15.09.2024 близько 23:32 год. на лінію 102 надійшло повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду (далі ДТП) із потерплими, а саме на перехресті вулиць Патона Виговського у м. Львові, водій на транспортному засобі марки «Volkswagen passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи із ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив зіткнення із деревом. Також в рапорті зазначено, що під час ДТП у вищезазначеному транспорті перебували дві пасажирки: гр. ОСОБА_5 , яка отримала травми під час ДТП та дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 . Прибувши на місце події виявлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яка перебувала із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Також на місці події прибули старший інспектор відділу службових розслідувань Управління головної інспекції (далі УГІ) ГУ НП у Львівській області капітан поліції Роман Уніят, інспектор відділу службових розслідувань УГІ ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_8 та начальник сектору кадрового забезпечення ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області підполковник поліції Любомир Войціцький. Під час опитування працівником УГІ ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 на запитання, чи є вона учасницею ДТП і як саме відбулася дана пригода, уникала відповідей з цього приводу, при цьому надавала різного роду інформацію, не пов`язану з ДТП. Надалі, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя) старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що поліцейська відмовилася. В подальшому старший лейтенант поліції ОСОБА_6 була відсутня без поважних причин на робочому місці в період з 09.00 год. по 13.00 год. та з 13.45 год. по 18.00 год 16.09.2024 та на телефонний чи будь який інших зв`язок не виходила. Відтак, оскільки у діях дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 були наявні ознаки порушення службової дисципліни, виникла необхідність у призначенні службового розслідування. Наказом ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області № 587 від 16.09.2024 за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 призначено службове розслідування у формі письмового провадження. Під час службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що відомості, що стали підставою для призначення та проведення службового розслідування слід вважати такими, що знайшли своє підтвердження. Відтак, наказом ГУ НП у Львівській області від 23.10.2024 № 4295 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 3, 5, 6, 8, 11, 13 ч. 3 ст. 1 Розділу І та ч. 5 ст. 15 Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз. абз. 1, 5 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», п.п. п.п. 1.1 та 1.4 п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 22.07.2022 № 2031 «Про заходи забезпечення дотримання внутрішнього розпорядку дня поліцейськими та впорядкування обліку поліцейських ГУНП у Львівській області, які тимчасово непрацездатні», п. п. 1, 3 Внутрішнього розпорядку дня поліцейських та працівників поліції (окрім державних службовців) апарату ГУ НП, територіальних (відокремлених) та окремих підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області, затвердженого наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 25.11.2022 № 3343 та Присяги поліцейського, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом ГУ НП у Львівській області № 701 о/с від 28.10.2024 ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Так, проведеним службовим розслідуванням установлено, що дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 15.09.2024, перебуваючи на місці ДТП, у якому із слів очевидців та поліцейських УПП у Львівській області, була пасажиркою, надавала недостовірну інформацію, часто змінювала покази, чим проявила нещирість. Будучи поліцейською, не сприяла встановленню обставин події, знехтувала своїм обов`язком щодо неухильного дотримання службової дисципліни як у робочий, так і позаробочий час. Тобто вчинила дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні нею службової дисципліни, що свідчить про її низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського, при цьому перебувала із явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер». Під час спілкування із поліцейськими УПП у Львівській області ОСОБА_1 поводила себе агресивно, неетично, допустила конфлікт (провокувала конфлікт та була учасником), вживала нецензурну лексику та принижувала честь та гідність поліцейських, що підтверджується записами нагрудних камер останніх. При цьому, на думку дисциплінарної комісії, не має значення та обставина, що позивач не перебувала на службі, оскільки Правила етичної поведінки поліцейських зобов`язують поліцейського за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час дотримуватися норм професійної етики та при зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово намагалася покинути місце ДТП. В подальшому, ОСОБА_1 16.09.2024 про місце свого перебування та поважні причини неприбуття на службу не повідомила, впродовж періоду з 16.09.2024 по 21.09.2024 про звернення до лікувального закладу чи перебування на амбулаторному лікуванні керівництву мобільним зв`язком чи іншим доступним способом невідкладно не повідомила, чим проявила безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, підривала довіру та авторитет поліцейських в очах громадськості та, враховуючи сукупність виявлених порушень, допустила грубе порушення службової дисципліни, що є несумісним із подальшим проходженням служби. Такими своїми діями дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 грубо порушила службову дисципліну, зокрема вимоги ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 3, 5, 6, 8, 11, 13 ч. 3 ст. 1 Розділу І та ч. 5 ст. 15 Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз. абз. 1, 5 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п.п. п.п. 1.1 та 1.4 п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 22.07.2022 № 2031 «Про заходи забезпечення дотримання внутрішнього розпорядку дня поліцейськими та впорядкування обліку поліцейських ГУНП у Львівській області, які тимчасово непрацездатні», п. п. 1, 3 Внутрішнього розпорядку дня поліцейських та працівників поліції (окрім державних службовців) апарату ГУНП, територіальних (відокремлених) та окремих підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області, затвердженого наказом ГУ НП у Львівській області від 25.11.2022 № 3343. Також відповідач звертає увагу, що в ході проведення службового розслідування враховано характеристику, надану начальником сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_11 старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , яка за час служби в підрозділі зарекомендувала себе із посередньої сторони, до виконання службових обов`язків ставився недобросовісно, на критику не реагувала, не робила належних висновків. З аналізу зібраних в ході службового розслідування матеріалів вбачається, що поведінка старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а також її ставлення до встановленого в нашій державі правопорядку, є несумісними з подальшим проходженням ним служби в поліції, оскільки остання, будучи працівником поліції, своїми діями виявила своє зневажливе та принизливе ставлення до інших працівників поліції при виконанні ними своїх службових повноважень та нецензурно висловлювалася в їхній бік, порушувала їхню честь та гідність, при цьому проявляла агресію до поліцейських та намагалася втекти з місця події. Крім того, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перешкоджала працівникам УПП у Львівській області виконувати їхні службові обов`язки, надавала недостовірну інформацію, часто змінювала покази, чим проявила нещирість, як поліцейська не сприяла встановленню обставин події. При цьому, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не дотримувалася громадського порядку, а саме під час дії комендантської години, перебувала на перехресті вулиць Патона Виговського у м. Львові, при цьому не була залучена до здійснення заходів під час запровадження комендантської години (перебувала поза службою), причини порушення комендантської години пояснити не могла та перебувала із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, нестійка хода, нечітка мова, сплутаність у свідченнях. Така поведінка та дії позивача у своїй сукупності свідчать про дискредитацію, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на підрив авторитету, іміджу й довіри, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 органів поліції. Слід зауважити, що з боку об`єктивного спостерігача, дії, вчинені старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 сприяли формуванню негативного ставлення до діяльності Національної поліції України, завдали шкоди авторитету органів поліції, як державного органу, завданням якого є охорона прав та свобод людини та держави в цілому. З вищенаведеного випливає, що у даному випадку позивачкою вчинено дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у грубому порушенні нею службової дисципліни, що свідчить про її низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Дисциплінарна комісія під час службового розслідування також зауважила, що дискредитація звання органів Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості, та є несумісним із подальшим проходженням служби. Також позивачкою вчинено дисциплінарний проступок під правового режиму воєнного стану, коли органи поліції переведені на посилений варіант несення служби. Так, введення правового режиму воєнного стану в Україні є як і безумовною підставою для запровадження посиленого варіанту виконання поліцейськими службової діяльності, так і обставиною, що зобов`язує поліцейського неухильно дотримуватися своїх службових та морально-етичних обов`язків як у робочий, так і позаробочий час та бути завжди готовим до виконання покладених на нього завдань як поліцейського, вірно служити народові України та за будь-яких обставин підтримувати довіру населення до правоохоронних органів. Водночас, введення воєнного стану в Україні не є підставою для скасування встановлених законом заборон та обмежень для поліцейських, а, навпаки, зобов`язує поліцейських більш ретельно та виважено підходити до контролю за своєю поведінкою як у робочий, так і позаробочий час та неухильно дотримуватися вимог, що висуваються законом до поліцейських. Встановлені в ході службового розслідування обставини дисциплінарного проступку, вчиненого позивачкою, свідчать про відсутність у неї високої свідомості та недотримання нею вимог чинного законодавства, нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, порушення норм професійної етики поліцейських, що призвело до приниження авторитету поліції. Таку поведінку неможливо вважати гідною посади поліцейського та такою, що сприяє посиленню довіри громадян до Національної поліції України. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу та повинен стверджувати і відстоювати честь та гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою та суспільством. Враховуючи все вищеописане у відзиві, обставини, наведені позивачем у позовній заяві, не заслуговують на увагу суду та є такими, що не спростовують вчиненого дисциплінарного проступку позивачем та, відповідно, не підлягають задоволенню.

Протокольною ухвалою від 19.02.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходила службу в органах Національної поліції України з 27.03.2019.

Присягу поліцейського прийняла 09.10.2019.

27.07.2021 призначена на посаду дільничного офіцера відділу превенції Львівського районного управління поліції №1 (далі ЛРУП №1) ГУ НП у Львівській області, де проходила службу до дня звільнення.

Наказом ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області № 587 від 16.09.2024 за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для призначення і проведення службового розслідування став рапорт начальника сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області Юрія Пруса від 16.09.2024 про те, що 15.09.2024 згідно графіку чергувань ЛРУП №1 ГУ НП він заступив на добовий наряд відповідальним по ЛРУП №1 ГУ НП. Того дня близько 23:32 год. на лінію 102 надійшло повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду (далі ДТП) із потерплими на перехресті вулиць Патона - Виговського у м. Львові. Водій на транспортному засобі марки «Volkswagen passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи із ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив зіткнення із деревом. Під час ДТП у вищезазначеному транспорті перебували дві пасажирки: гр. ОСОБА_5 , яка отримала травми під час ДПТ, та дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 . Прибувши на місце події виявлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яка перебувала із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Також на місце події прибули старший інспектор відділу службових розслідувань УП ГУ НП капітан поліції Уніят Р.Р., інспектор відділу службових розслідувань УП ГУ НП майор поліції ОСОБА_12 та начальник сектору кадрового забезпечення ЛРУП №1 ГУ НП підполковник поліції ОСОБА_13 . Під час опитування працівником УП ГУ НП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 на запитання, чи є вона учасницею ДТП і як саме відбулася дана пригода, уникала відповідей з цього приводу, надавала різного роду інформацію, не пов`язану з ДПТ. Надалі, працівниками УП ГУНП у Львівській області у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, нестійка хода) старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що поліцейська відмовилася. В подальшому дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 була відсутня без поважних причин на робочому місці в період з 09.00 год. по 13.00 год. та з 13.45 год. по 18.00 год. 16.09.2024, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідала, на інший зв`язок не виходила. До рапорту додано акт від 16.09.2024 про невихід на службу.

15.10.2024 затверджено висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

В ході проведеного службового розслідування, на думку дисциплінарної комісії, знайшли своє підтвердження відомості, що стали підставою для призначення і проведення службового розслідування.

Зокрема, відповідачем встановлено, що дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 15.09.2024 перебуваючи на місці ДТП, у якому із слів очевидців та поліцейських УПП у Львівській області, була пасажиркою, надавала поліцейським недостовірну інформацію, часто змінювала покази, чим проявила нещирість, як поліцейська не сприяла встановленню обставин події, знехтувала своїм обов`язком щодо неухильного дотримання службової дисципліни як у робочий, так і позаробочий час. Вчинила дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні нею службової дисципліни, що свідчить про її низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського, при цьому перебувала із явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер». Під час спілкування із поліцейськими УПП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 поводила себе агресивно, неетично, допустила конфлікт (провокувала конфлікт та була учасником), вживала нецензурну лексику та принижувала честь та гідність поліцейських, що підтверджується записами нагрудних камер останніх. При цьому, на думку дисциплінарної комісії, не має значення та обставина, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не перебувала на службі, оскільки Правила етичної поведінки поліцейських зобов`язують поліцейського за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час дотримуватися норм професійної етики та при зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово намагалася покинути місце ДТП. В подальшому, ОСОБА_1 16.09.2024 про місце свого перебування та поважні причини неприбуття на службу не повідомила, впродовж періоду з 16.09.2024 по 21.09.2024 про звернення до лікувального закладу чи перебування на амбулаторному лікуванні керівництву мобільним зв`язком чи іншим доступним способом невідкладно не повідомила, чим проявила безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, підривала довіру та авторитет поліцейських в очах громадськості та враховуючи сукупність виявлених порушень допустила грубе порушення службової дисципліни, що є несумісним із подальшим проходженням служби.

З огляду на наведене, дисциплінарна комісія вважала за необхідне застосувати до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 захід дисциплінарного впливу, передбачений ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VШ звільнення зі служби в поліції.

В подальшому наказом ГУ НП у Львівській області від 23.10.2024 № 4295 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених ч. ч. 1 ,2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 3, 5, 6, 8, 11, 13 ч. 3 ст. 1 Розділу І та ч. 5 ст. 15 Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз. абз. 1, 5 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», п.п. п.п. 1.1 та 1.4 п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 22.07.2022 № 2031 «Про заходи забезпечення дотримання внутрішнього розпорядку дня поліцейськими та впорядкування обліку поліцейських ГУНП у Львівській області, які тимчасово непрацездатні», п. 1 та п. 3 Внутрішнього розпорядку дня поліцейських та працівників поліції (окрім державних службовців) апарату ГУНП, територіальних (відокремлених) та окремих підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області, затвердженого наказом ГУ НП у Львівській області від 25.11.2022 № 3343 та Присяги поліцейського, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було застосоване дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Львівській області № 701 о/с від 28.10.2024 ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції з 28.10.2024 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вважаючи накази від 23.10.2024 № 4295 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області» та № 701 о/с від 28.10.2024 протиправними, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, крім іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Правила етичної поведінки поліцейських затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 за № 1179 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706.

Ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Згідно п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема:

верховенства права;

дотримання прав і свобод людини;

законності;

відкритості та прозорості;

політичної нейтральності;

взаємодії з населенням на засадах партнерства;

безперервності;

справедливості, неупередженості та рівності.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь яких обставин і відносно будь якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Такий висновок щодо застосування наведених вище правових норм сформульовано у постановах Верховного Суду від 24.02.2020 у справі №804/2711/17 та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19.

Тобто законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

У ст. 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У ч. ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Статтею 29 Дисциплінарного статуту встановлені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Абзацом 4 ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

З наведених вище норм права випливає, що поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню, однак, не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Аналіз положень вищевказаного Порядку дає підстави для висновку, що службове розслідування проводиться з метою виявлення причин та умов, що стали підставою для проведення службового розслідування, наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявності чи відсутності порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок тощо.

Передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Присяги працівника поліції та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлено, що внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку;

здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.

Розділом V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України визначено алгоритм дій дисциплінарної комісії при проведення службового розслідування.

Так, п. п. 1, 4, 7, 13, 14 розділу V вказаного Порядку встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні або письмові пояснення (у тому числі з накладанням електронного цифрового підпису) щодо відомих їм відомостей про діяння, яке стало підставою для призначення службового розслідування.

Усні пояснення можуть фіксуватися особою, яка проводить службове розслідування, у тому числі за допомогою технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису, засобів фото- і відеозапису з подальшим накладанням на файл електронного цифрового підпису.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Згідно п.п. 1.4 п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» поліцейський зобов`язаний контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатія, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Обґрунтовуючи підстави позову, представник позивача в судовому засіданні зазначила, що відповідачем при застосуванні до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не враховано того факту, що позивач дисциплінарних стягнень не мала, не перебувала за кермом транспортного засобу марки «Volkswagen passat», д.н.з. НОМЕР_1 , який потрапив у ДТП, не перебувала в момент події на службі, не допустила порушення етичних норм.

При цьому, позивач не має зауважень щодо процедури проведення службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме матеріалів службового розслідування, а також переглянутих в судовому засіданні записів подій, які мали місце 15.09.2024 з пролонгацією до 16.09.2024, з портативних відеореєстраторів працівників УПП та УГІ ГУ НП у Львівській області, 15.09.2024 близько 23:32 год. на лінію 102 надійшло повідомлення про ДТП із потерплими, а саме на перехресті вулиць Патона Виговського у м. Львові, де водій на транспортному засобі марки «Volkswagen passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи із ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив зіткнення із деревом, поза межами дорожнього полотна.

Під час ДТП у вищезазначеному транспорті перебували дві пасажирки: ОСОБА_5 , яка отримала травми під час ДПТ та була госпіталізована в медичну установу, та дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів відділу превенції ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Остання перебувала із явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Під час опитування старшим інспектором відділу службових розслідувань УГІ ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_14 , інспектором відділу службових розслідувань УГІ ГУ НП у Львівській області майором поліції ОСОБА_12 , начальником сектору кадрового забезпечення ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_13 та іншими поліцейськими, ОСОБА_1 на запитання, чи є вона учасницею ДТП і як саме відбулася дана пригода, уникала відповідей з цього приводу, при цьому надавала різного роду інформацію, не пов`язану з ДПТ.

Так, під час оформлення ДТП ОСОБА_1 інколи заперечувала факт перебування її в салоні транспортного засобу, який потрапив в ДТП, зазначаючи, що вона була перехожою. Інколи зазначала, що дійсно перебувала в салоні автомобіля під час ДТП як пасажир.

Перешкоджала встановленню особи водія транспортного засобу марки «Volkswagen passat», д.н.з. НОМЕР_1 , надаючи з цього приводу різні пояснення працівникам УПП та УГІ ГУ НП у Львівській області. Зокрема, то зазначала, що вказана особа водія є її чоловіком, то таксистом, то невідомою їй особою. Крім того, ОСОБА_1 спочатку вказувала, що особа водія є працівником поліції, а в подальшому вказувала, що ні.

Неодноразово намагалась залишити місце події під різними приводами як сама, так і разом з водієм транспортного засобу марки «Volkswagen passat», д.н.з. НОМЕР_1 .

У зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя) ОСОБА_15 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що остання відмовилася.

Слід також звернути увагу на те, що під час оформлення ДТП ОСОБА_1 неодноразово висловлювалась нецензурно, в тому числі і на адресу поліцейських, які були присутні на місці події.

Допускала образливі висловлювання на адресу поліцейських. Зокрема, при перегляді відеофайлу під назвою «clip 25» суд встановив, як ОСОБА_1 намагалася покинути місце події. При цьому поліцейський УПП запитав її: « ОСОБА_16 , ви дальше хочете сваритися?», на що остання відповіла: «Ти придурок чи що?». На зауваження поліцейського: «Як ви спілкуєтеся», ОСОБА_1 продовжувала: «Ти придурок». Надалі, 01:23:20 год. ОСОБА_1 у агресивній формі почала виражатись у сторону поліцейського: «Та ти нижча раса напроти мене, ваша мама напевно худоба, вона худоба, яка збирає картоплю». На чергове питання: «А ти хто, дільнична?» ОСОБА_1 відповіла: «Ти нижча раса, ти худоба, худоба, ти і твоя мама».

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що ОСОБА_1 намагалась уникнути відповідальності для водія, «вирішити питання» з поліцейськими на місці, про що свідчать відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників УПП та УГІ ГУ НП у Львівській області, досліджені судом під час розгляду справи.

Допитаний в судовому засіданні як свідок старший інспектор відділу службових розслідувань УГІ ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_14 пояснив, що після прибуття на місце події 15.09.2024 виявив ОСОБА_1 з ознаками сильного алкогольного сп`яніння. Остання намагалась залишити місце події, уникала відповідей на поставлені їй щодо події питання, не давала чітко встановити обставини події. Незважаючи на явні ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_15 відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер». За твердженням свідка ОСОБА_14 поведінка ОСОБА_1 на місці події була неадекватною, такою, що не притаманна працівнику поліції.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор відділу службових розслідувань УГІ ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_1 на місці події вживала нецензурну лексику, підвищувала голос, змінювала свої пояснення, від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовилась, хоча однозначно була в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні як свідок начальник сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 пояснив, що прибувши на місце події, виявив свою підлеглу - ОСОБА_1 , - яка була в стані алкогольного сп`яніння, збуджена. Відповідей на поставлені запитання уникала, не намагалась допомогти у встановленні обставин ДТП, намагалась всіх заплутати. Характеризуючи ОСОБА_1 як працівника, свідок зазначив, що доручену їй роботу виконувала відверто погано, як працівник вона повністю не влаштовувала керівництво.

Допитаний в судовому засіданні як свідок начальник сектору кадрового забезпечення ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_1 15.09.2024 перебувала на місці події з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Давала кожного разу різні пояснення щодо обставин ДТП. Однозначно не бажала встановленню обставин ДТП. Намагалась неодноразово залишити місце події. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовилась, хамила. На листку непрацездатності перебувала до 13.09.2024 включно. 14-15.09.2025 була здорова. 16.09.2024 знову було відкрито листок непрацездатності, однак, це з`ясувалось лише 17.09.2024. Про перебування на лікарняному ОСОБА_1 ні безпосереднього керівника, ні відділ кадрового забезпечення ГУ НП у Львівській області не повідомляла. За місцем проживання ОСОБА_1 була відсутня. Встановити її місцеперебування на 16.09.2024 на 18:00 год. не видалось можливим.

Суд вже зазначав, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

При цьому, звертаючи увагу на той факт, що працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції, їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Відтак, дотримання вище зазначених Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Згідно абз. 2 розділу 2 посадових інструкцій дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції, затверджених 02.08.2024 начальником ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області полковником поліції ОСОБА_17 , з якими старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ознайомлена 05.08.2024, на останню покладаються такі обов`язки, як: безумовне виконання наказів (доручень) керівників, відданих (виданих) у межах повноважень та відповідно до законодавства України; стримане, доброзичливе, відкрите, уважне та ввічливе поводження, яке викликає в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати та утримання від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні службові обов`язки, від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знання і виконання заходів безпеки під час несення служби, дотримання правил внутрішнього розпорядку органу (підрозділу) поліції, де поліцейський проходить службу або до якого відряджений; сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформування його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; повага до гідності та честі особи, справедливе та неупереджене ставлення до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність. мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, недопущення дискримінації в будь-якій формі; контроль своєї поведінки, почуттів та емоцій, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримання норм ділового мовлення, недопущення використання ненормативної лексики; при виявленні кримінальних та адміністративних правопорушень вжиття заходів щодо їх припинення, усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального чи адміністративного правопорушення; установлення довірчих стосунків з громадянами з метою отримання інформації, яка сприяє попередженню та розкриттю кримінальних, інших правопорушень, розшуку злочинців та осіб, зниклих безвісти: осіб, які ухиляються від визначеного судом покарання.

Крім того, ОСОБА_1 ознайомлена:

- 27.03.2019 - з попередженням поліцейських з вимогами дотримання Законів України «Про національну поліції», «Про запобігання корупції», обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції;

- 28.03.2024 - з Пам`яткою щодо етичної поведінки в національній поліції України.

При вирішенні цієї справи судом враховано висновки Верховного Суду в справі № 200/3459/22 від 12.07.2023, у якій суд зазначає, що п. 3 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179 передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі.

Як вже було вказано вище, Правила етичної поведінки поліцейських є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній та позаслужбовій діяльності.

Одним із принципів етики працівників Національної поліції є гідна поведінка, що охоплює: повагу до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів; недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції. Поведінка працівника Національної поліції завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час. бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

За наслідками розгляду справи, враховуючи всі обставини справи, суд погоджується з висновком дисциплінарної комісієї про те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 знехтувала своїм обов`язком щодо неухильного дотримання службової дисципліни у позаробочий час, та вчинила дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні нею службової дисципліни, а саме: вчиненні дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні службові обов`язки, приниженні честі і гідності поліцейських, відсутності контролю своєї поведінки, почуттів та емоцій, агресії, недотриманні норм ділового мовлення, допущення використання ненормативної лексики, невжиття заходів щодо припинення правопорушення.

Вчинення зазначених дій ОСОБА_1 свідчить про її низькі морально-ділові якості, що суперечить інтересам Національної поліції України.

Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, наведені обставини можуть вказувати на недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку. Крім того, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків.

Вчинки, що дискредитують працівників органів Національної поліції та власне органи Національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 у справі № № 802/1150/17-а звернув увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності. Щодо останньої, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у ст. 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12.01.2012 у справі «Горовенки та Бугара проти України» (Заяви № № 36146/05 та 42418/05) п.38).

Тобто, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми поліцейський зобов`язаний не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 22.07.2022 № 2031 «Про заходи забезпечення дотримання внутрішнього розпорядку дня поліцейськими та впорядкування обліку поліцейських ГУНП у Львівській області, які тимчасово непрацездатні» поліцейські структурних підрозділів ГУ НП у Львівській області, у випадку погіршення стану здоров`я, що унеможливлює виконання службових обов`язків, та/або звернення звернення до лікувального закладу, планової та позапланової госпіталізації, диспансеризації чи перебування на амбулаторному лікуванні у медичних установах України, а також у разі зміни режиму (стаціонарний, амбулаторний чи інший), невідкладно повідомляти безпосереднього керівника або старшого прямого начальника мобільним зв`язком чи іншим доступним способом та не пізніше 24 годин з моменту поступлення на лікування ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за контактними номерами телефону (032) 258 6903, (032) 258 6925.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3.1, 3.2 Додатку № 1 до наказу ГУ НП у Львівській області від 25.11.2022 № 3343 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку дня поліцейських та працівників поліції (окрім державних службовців) апарату ГУНП, територіальних (відокремлених) та окремих підрозділів Головного управління Національної поліції у Львівській області», початок робочого дня о 09:00, обідня перерва тривалістю 45 хвилин: з 13:00 до 13:45, закінчення робочого дня (в понеділок, вівторок, середа, четвер) о 18:00 та в (п`ятницю) о 16:45.

Як встановлено судом з матеріалів справи (зокрема, і акта про відсутність працівника на службі) та пояснень свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , 17.09.2024 близько 09:10 год. начальник сектору кадрового забезпечення ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області підполковник поліції Войціцький Л.Є. повідомив начальника сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 (безпосереднього керівника ОСОБА_1 , що згідно інформаційної сторінки вебпорталу «Пенсійний фонду України» знайдено відомості про створення електронного листка непрацездатності ОСОБА_1 з 16.09.2024 по 20.09.2024, однак встановити час створення згідно вищезазначеної бази не надається можливим. Надалі, з 16.09.2024 по 21.09.2024 ОСОБА_1 на зв`язок не виходила та про перебування на лікуванні мобільним чи будь-яким зв`язком не повідомила. 22.09.2024 ОСОБА_1 у телефонному режимі повідомила ОСОБА_11 , що перебуває на лікарняному та пояснила, що на зв`язок не виходила у зв`язку із відсутністю телефона, оскільки її телефон знаходився в автомобілі, на який накладено арешт після ДПТ, яке відбулося 15.09.2024. Надалі, ОСОБА_1 продовжила лікарняний з 21.09.2024 по 25.09.2024 та по завершенню лікування 26.09.2024 прибула на службу.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами справи беззаперечно підтверджено факт того, що ОСОБА_1 16.09.2024 (на наступний день після ДТП) на службу не з`явилась, не повідомила безпосереднє керівництво та/або управління кадрового забезпечення про причини відсутності на службі, на телефонні дзвінки не відповідала, за місцем проживання ОСОБА_1 була відсутня. Встановити її місцеперебування станом на 18:00 год. 16.09.2024 не видалось можливим.

На переконання суду, неприбуття ОСОБА_1 на службу 16.09.2024 та неповідомлення нею про звернення до лікувального закладу чи перебування на амбулаторному лікуванні керівництву мобільним зв`язком чи іншим доступним способом, є проявом безвідповідального ставлення до виконання службових обов`язків.

Вищенаведене в сукупності з вчиненими діями, що перешкоджали іншим поліцейським виконувати їхні службові обов`язки, приниженні честі і гідності поліцейських, відсутності контролю своєї поведінки, почуттів та емоцій, агресії, недотриманні норм ділового мовлення, допущення використання ненормативної лексики, невжиття заходів щодо припинення правопорушення становить склад дисциплінарного проступку з дисциплінарним стягненням звільнення зі служби в поліції.

Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення особи, яка проходить службу в поліції, за невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни, порушення Присяги працівника поліції, а саме: скоєння проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до позивача як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Інші доводи учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. В контексті зазначеного, суд звертає увагу на наступне.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (від 09.12.1994 № 18390/91), вказав, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005) Суд також звернув увагу на те, що ст. 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто вмотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, суд констатує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

З урахуванням викладеного вище, суд встановив, що позивач власними діями порушила Закон України «Про Національну поліцію», Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, Присягу на вірність Українському народові, Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Отже, в даному випадку позивач вчинила діяння, несумісне з його посадою, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків.

Доказів упередженості та дискримінації щодо ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Звідси, відсутні підстави для визнання неправомірними та скасування наказів ГУ НП у Львівській області від 23.10.2024 №4295 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області» та від 28.10.2024 №701 о/с «По особовому складу», якими на ОСОБА_1 накладено і реалізовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та, відповідно, у задоволенні таких вимог необхідно відмовити.

Відповідно, відмова у визнанні неправомірними та скасування наказів ГУ НП у Львівській області від 23.10.2024 №4295 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області» та від 28.10.2024 №701 о/с «По особовому складу» має наслідком відмову у задоволенні інших позовних вимог, як похідних.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд зазначає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення КАС України відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень були дотримані в повній мірі.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, враховуючи надані сторонами докази, а також норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем належними і допустимими доказами доведено правомірність прийнятих ним рішень.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України судові витрати в цій справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати в цій справі стягувати не належить.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2025.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна