Справа № 127/11205/25
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/92/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

представника позивача адвоката Ліскова А. І., представника відповідача Салямон Д. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради №275 від 21 березня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 22 січня 2025 року відносно нього головним інспектором Комунального підприємства «Муніципальна варта» Вінницької міської ради Бондаренко Н.А. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії МВ №001009 за ст. 152 КУпАП. На підставі цього протоколу Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради винесено постанову №275 від 21 березня 2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. Позивач вказує, що згідно цієї постанови він не вжив заходів щодо демонтажу незаконно розміщеного пристрою (витяжки) на фасаді будинку №5 по вул. Д. Майбороди у м. Вінниці, яка розміщена на висоті два метри над покрівлею, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, порушення Правил благоустрою території Вінницької міської територіальної громади і посягнув на встановлений громадський порядок.

Дану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не порушував Правила благоустрою Вінницької міської територіальної громади та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого 152 КУпАП. При цьому вказує, що відповідно до отриманого ним висновку державної епідеміологічної експертизи, затвердженої Головним державним санітарним лікарем м. Вінниці №0202/3797 від 19 вересня 2011 року, матеріали реконструкції чистих приміщень, дільниці виробництва імунологічних препаратів за адресою: вул. Збишка, 5, м. Вінниця (влаштування системи вентиляції та кондиціонування повітря чистих приміщень) за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і може бути погоджений (затверджений). Вулиця «Збишка» у м.Вінниці перейменована на вулицю «Дмитра Майбороди» відповідно до рішення 2 сесії Вінницької міської ради 7 скликання від 25 грудня 2015 року №71 «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в місті Вінниця». При цьому зазначає, що всупереч ст. 280 КУпАП адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради не взяла до уваги відповідні докази та пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, не дослідила всі обставини справи, не зазначила в оскаржуваному протоколі, які саме документи в нього відсутні згідно п.п. 2.8.4 (5) Правил благоустрою території Вінницької міської територіальної громади, що стали підставою притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2025 року позивачу поновлено строк звернення до суду, позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітету Вінницької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без руху.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2025 року продовжено розгляд даної адміністративної справи.

Представник відповідача надала суду відзив на позов та просила відмовити в задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовувала тим, що оскаржувану постанову від 21 березня 2025 року винесено за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2025 року серії МВ №001009 та матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно директора ТОВ «Імунолог» ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП. Останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що він не вжив заходів щодо демонтажу незаконно розміщеного пристрою (витяжки) на фасаді будинку №5 по вул. Д. Майбороди, яка розміщена на рівні другого поверху на висоті два метри над покрівлею. Дане правопорушення було виявлено та зафіксовано головним інспектором КП «Муніципальна варта» Вінницької міської ради Бондаренко Н.А., про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії МВ №001009 від 22 січня 2025 року, який і був розглянутий на засіданні комісії. Крім цього, звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 особисто отримав другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, однак постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради №275 від 21 березня 2025 року йому було направлено поштовим відправленням з рекомендованим листом про вручення. Звертає увагу на дію Порядку теплової ізоляції (опорядження), впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) та демонтажу самочинно влаштованої теплової ізоляції (опорядження), технічних елементів (пристроїв) на фасадах багатоквартирних житлових будинків та гуртожитків на території населених пунктів Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №3278 від 26 грудня 2019 року та вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв згідно чинного законодавства та постанова про накладення стягнення на позивача є такою, що відповідає критеріям правомірності, наведених у ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому є законною та не підлягає скасуванню.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2025 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання ) прийнято до розгляду додаткові докази надані позивачем.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Лісков А.І. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. При цьому звернув увагу, що вказана система вентиляції та кондиціонування облаштована ще в 90-і роки ХХ ст. ( з моменту функціонування підприємства) та при її облаштуванні було виконано вимоги законодавства та погоджено відповідний проєкт. Звертав увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме нормативно-правовий документ було порушено та яким нормативно-правовим актом передбачено отримання дозволу на встановлення вентиляції, також у постанові про накладення адміністративного стягнення не було конкретизовано в чому полягає суть правопорушення.

Представник відповідача - Салямон Д.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного.

Судом установлено, що 22 січня 2025 року головним інспектором КП «Муніципальна варта» Вінницької міської ради Бондаренко Н.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії МВ №001009, із змісту якого слідує, що «22 січня 2025 року о 09 год. 30 хв. було виявлено факт розміщення пристрою (технічного пристрою (витяжки)) на фасаді будинку №5 по вул. Д. Майбороди, яка розміщена на рівні другого поверху на висоті два метри над покрівлею, директором ТОВ «Імунолог» ОСОБА_1 проігноровано вимогу щодо демонтажу вказаної витяжки, чим порушено п. п.2.18.4 (5) Правил благоустрою території Вінницької міської територіальної громади. В графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» ОСОБА_1 зазначив, що «усі наявні дозвільні документи надав ТОВ «ЖЕО», з протоколом не згідний».

21 березня 2025 року Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради за результатами розгляду цього протоколу та інших матеріалів винесла постанову №275 та на ОСОБА_1 , директора ТОВ «Імунолог», накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. Як вказано в постанові, «21 березня 2025 року установлено, що 22 січня 2025 року о 09 год. 30 хв. директор ТОВ «Імунолог» ОСОБА_1 не вжив заходів щодо демонтажу незаконно розміщеного пристрою (витяжки) на фасаді будинку №5 по вул. Д. Майбороди, яка розміщена на рівні другого поверху на висоті два метри над покрівлею, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 152 КУпАП, а саме - порушення п.п.2.18.4 (5) «Правил благоустрою території Вінницької міської територіальної громади» і посягнув на встановлений громадський порядок».

Перевіряючи оскаржувану позивачем постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд перевірив її на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Позивача притягнуто до відповідальності за порушення, передбачене ст.152 КУпАП.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність у разі порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Диспозиція ст. 152 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають правила благоустрою територій населених пунктів. Тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та які особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів».

Статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно ст. 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Правила благоустрою території Вінницької міської об`єднаної територіальної громади затверджені 22 травня 2020 року рішенням 52 сесії Вінницької міської ради 7 скликання №2254 (надалі - Правила благоустрою).

Відповідно до п.п. 2.18.4 (5) Правил благоустрою забороняється розміщувати обладнання зовнішнього освітлення, архітектурно-художнього освітлення, технічних елементів (пристроїв), теплової ізоляції на фасаді, без документу, що надає на це право виданого у встановленому порядку, який передбачений нормативними документами.

Саме порушення вказаного пункту, як зазначено в оскаржуваній постанові, стало підставою для притягнення позивача до відповідності.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів,складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Тобто, предмет розгляду справи обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть. Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією статті з конкретизацією суті порушення відповідно до норм.

Серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретних обставин та фактів порушення Правил благоустрою, яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, які також повинні бути зазначені в протоколі.

Наразі, як слідує з матеріалів справи, протокол містить посилання на порушення п.2.18.4 (5) Правил, який, як вказувалося, забороняє розміщувати обладнання зовнішнього освітлення, архітектурно-художнього освітлення, технічних елементів (пристроїв), теплової ізоляції на фасаді, без документу, що надає на це право виданого у встановленому порядку, який передбачений нормативними документами, однак в ньому не зазначено нормативно-правовий документ, який би передбачав отримання відповідного дозвільного документу на встановлення вентиляції, та який порушив позивач.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача, що п.п. 2.18.4 (5) не передбачає прямої заборони розміщення систем вентиляції, а відповідно визначає умови за яких таке розміщення дозволяється.

І такими умовами, як зазначено в Правилах, є «документ, що надає на це право, виданий в установленому порядку, який передбачений нормативними документами».

Наразі ні протокол, ні оскаржувана постанова не містить посилання на вказаний нормативний документ.

В своїх поясненнях відповідач посилається на Порядок теплової ізоляції (опорядження), впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) та демонтажу самочинно влаштованої теплової ізоляції (опорядження), технічних елементів (пристроїв) на фасадах багатоквартирних житлових будинків та гуртожитків на території населених пунктів Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, затверджений рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №3278 від 26 грудня 2019 року (далі- Порядок).

Цей порядок регулює процедуру розгляду питань щодо теплової ізоляції (опорядження) та впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) виконання робіт з теплової ізоляції зовнішніх огороджуючих конструкцій будинків, на фасадах багатоквартирних житлових будинків та гуртожитків, ОСББ, управителями багатоквартирних будинків та взаємодію всіх зацікавлених сторін та контроль даного процесу.

У п.2.3 розділу 2 Порядку «Терміни та визначення понять» визначено, що погодження на теплову ізоляцію (опорядження), розміщення технічних елементів (пристроїв) це документ виданий ОСББ (головою ОСББ одноособово та/або на підставі Рішення загальних зборів співвласників будинку з даного питання та/або рішення правління за наявними повноваженнями, яке оформлене відповідним протоколом), управителем багатоквартирного будинку, уповноваженою особою (за Рішенням загальних зборів співвласників будинку з даного питання або за наявності відповідних повноважень одноособово).

Відповідно до п. 2.10 Порядку теплова ізоляція утеплення (опорядження), встановлення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків і споруд без отримання відповідного погодження та/або без дотримання вимог Порядку є самочинною тепловою ізоляцією (опорядження), встановленням технічних елементів (пристроїв).

Водночас, суд звертає увагу, що вказаний Порядок встановлений та затверджений лише в грудні 2019 року, а вказані Правила благоустрою - в травні 2020 року.

В той же час, відповідач, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не звернув увагу, що ТОВ «Імунолог», керівником якого є ОСОБА_1 , зареєстроване з 1998 року за адресою: м.Вінниця, вул.Збишка, 5 (нині Дмитра Майбороди) та з того часу за цією адресою займається виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів.

З 11 листопада 2016 року нежитлове приміщення, в якій розміщене ТОВ «Імунолог» за цією адресою, належить останньому на праві приватної власності (договір купівлі продажу від 11 листопада 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №1686, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Суханоновою Т.О.).

Товариство для провадження своєї діяльності отримало ряд дозволів та висновків.

Як слідує з наданих позивачем та долучених до матеріалів справи доказів, 05 травня 2001 року Територіальним управлінням Департаменту нагляду за охороною праці по Вінницькій області ТОВ «Імунолог» було видано дозвіл №142.01.05 - 24.42.0 на виробництво фармацевтичних препаратів.

З урахуванням припису головного санітарного лікаря від 22 квітня 2002 року, яким вимагалося розмістити викиди витяжної штучної вентиляції на висоті 2 м над покрівлею найбільш високої частини будинку згідно вимог п.7.5 СНІП 2.04.05-91 ж У, та від 26 січня 2011 року про необхідність погодження проектної документації розроблений проект розміщення системи вентиляції та кондиціонування «Чисті приміщення, дільниця виробництва імунологічних препаратів» за адресою: вул. Збишка, 5, м. Вінниця, Том ІІ Система вентиляції та кондиціонування повітря чистих приміщень. Як слідує з його змісту даний робочий проект розроблено у відповідності з діючими, на час виконання робіт, нормами та правилами. Прийняті технічні рішення відповідають вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших діючих норм і правил, забезпечують безпечну для життя і здоров`я людей експлуатацію об`єкта при дотриманні передбачених заходів.

Відповідно до висновку державної епідеміологічної експертизи, затвердженого Головним державним санітарним лікарем м. Вінниці №0202/3797 від 19 вересня 2011 року, матеріали реконструкції чистих приміщень, дільниці виробництва імунологічних препаратів за адресою: вул. Збишка, 5, м. Вінниця (влаштування системи вентиляції та кондиціонування повітря чистих приміщень) за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і може бути погоджений (затверджений). Висновок безстроковий.

Крім того, 16 травня 2017 року Департаментом екології та природних ресурсів було надано ТОВ «Імунолог» дозвіл №52 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за адресою: м. Вінниця, вул. Д. Майбороди, буд. 5. Термін дії дозволу: з 16 травня 2017 року по необмежений термін.

Тобто, як слідує з вказаних документів, встановлення системи вентиляції та кондиціонування повітря чистих приміщень відбувалося ще у 2011 році та для цього ТОВ «Імунолог» отримало ряд висновків та дозволів і проводило свою діяльність.

Наразі приймаючи оскаржувану постанову, відповідач вказані обставини не з`ясував, не врахував та відповідної оцінки їм не надав. Як і не з`ясував обставин чи наявність вказаних висновків та дозволів була достатньою для розміщення вентиляції та чи мають вказані Правила благоустрою та Порядок теплової ізоляції (опорядження), впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) та демонтажу самочинно влаштованої теплової ізоляції (опорядження), технічних елементів (пристроїв) на фасадах багатоквартирних житлових будинків та гуртожитків на території населених пунктів Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, затверджений рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №3278 від 26 грудня 2019 року, зворотню дію в часі та яка їх редакція чи норми «перехідного періоду» підлягали наразі застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний оцінити докази, шляхом всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Всупереч цьому, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не було вжито належних заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що є порушенням положень статті 280 КУпАП.

Суд звертає увагу, що ТОВ «Імунолог» не оскаржило виданий йому припис, однак вказане не звільняє відповідача повно з`ясувати обставини справи та встановити законність облаштування вентиляції в установленому місці та відповідно надати оцінку, в тому числі і виданому припису, зважаючи, що дії позивача кваліфіковані як порушення п.2.18.4 (5) Правил благоустрою.

Слід відмітити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про скасування постанови про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто саме на відповідача покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності. Саме відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та відповідно правомірність постанови, спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Згідно з ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради при винесені оскаржуваної постанови було не в повній мірі дотримано принципів адміністративної поведінки, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та як наслідок до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що постанову про притягнення директора ТОВ «Імунолог» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП слід скасувати.

При цьому, суд враховує, що виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в статті 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і адміністративні комісії при виконавчих комітетах міських рад. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у ст. 218, 221 КУпАП.

Згідно з приписами ст.218 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, відноситься до компетенції адміністративних комісії при виконавчих комітетах міських рад та не передбачає повноваження судів розглядати дану справи в розумінні глави 22 КУпАП.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у ст.218 КУпАП не вправі перебирати на себе повноваження адміністративних комісій при виконавчих комітетах міських рад, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов (рішень) визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього. Саме така правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2020 року в справі № 2301/243/17.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що в частині позовних вимог щодо закриття провадження слід відмовити, а справу направити на новий розгляд.

Новий розгляд справи сприятиме відновленню порушених прав позивача під час розгляду справи, та з`ясуванню всіх обставин справи, в тому числі із урахуванням додаткових доказів, з метою встановлення наявності складу та події адміністративного правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 152, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 9, 72, 73, 77-79, 90, 246, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 21 березня 2025 року №275 про притягнення директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Імунолог» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, відносно директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Імунолог» ОСОБА_1 , направити на новий розгляд до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Вінницької міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 85, .

Суддя: