Справа № 640/13587/22
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Справа№640/13587/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

12.08.2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якій позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати позивачу призначеної пенсії у повному обсязі; зобов`язати Головнне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснювати виплату позивачу пенсії у повному обсязі без будь яких обмежень (десять прожиткових мінімумів) з 01.03.2025.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду доказів про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. за наступними платіжними реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101, код отримувача - 37993783, Рахунок отримувача - UA4026007, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача - 899998, Код класифікації доходів бюджету - 22030101 та подачі належним чином засвідченої копії паспорта та податкового номера.

08.09.2022 позивачем надано копію паспорта та РНОКПП. До заяви про усунення недоліків позивачем надано скріншот Ощад24 з якого вбачається, що з карткового рахунку НОМЕР_1 виконано операцію на суму 1012,25 грн.

Відповідно до комп`ютерної бази «Діловодство спеціалізованого суду» Окруного адміністративного суду м.Києва та матеріалів справи вбачається, що за подання адміністративного позову у справі №640/13587/22 не сплачено судовий збір.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Разом з цим, на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України - наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 15.01.2025 №01-19/474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу №640/13587/22.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/13587/22 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Аляб`єва І.Г.

12.03.2025 позивачем надіслано до Донецького окружного адміністративного суду заяву про уточнення позовних вимог в якій позивач просить пункт 3 його позову не розглядати, а прийняти рішення по другому пункту - щодо виплати позивачу призначеної пенсії у повному обсязі без будь яких обмежень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2025 адміністративну справу №640/15215/22 прийнято до провадження судді Аляб`єва І.Г.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

18.03.2025 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

20.03.2025 позивачем надано пояснення в якому просить у позовну заяву внести вимогу про виплату нарахованої пенсії у повному обсязі без будь яких обмежень (десять прожиткових мінімумів) з 01.03.2025.

20.03.2025 позивачем надані пояснення в яких позивач просить при ухваленні рішення врахувати Рішенням від 12.10.2022 року № 7-р(II)/2022 Конституційний Суд України усунув дану правову колізію, а саме, Конституційний Суд ухвалив: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях.

Згідно п.2 вказаного Рішення приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 12.04.2023 року.

Отже, з 12.04.2023 року в органів Пенсійного фонду України відсутні підстави для обмеження розміру пенсій призначених відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, дії працівників Пенсійного фонду України, якими встановлюється максимальний розмір пенсії для військових, є протиправними.

21.03.2025 позивач надав до суду додаткові пояснення в яких зазначає, що Для вирішення питання щодо порушень з боку ГУ ПФУ у м. Києві законодавства України та моїх прав, як громадянина, обмежувачі розмір моєї пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, мною надсилались відповідні скарги до ПФУ від 19.03.2024 № ВЕБ-28000-Ф-С-24-050645 та від 30.04.2024 № ВЕБ-28000-Ф-С-24-077192 до ПФУ.

ПФУ відмовив у знятті обмежень у виплаті пенсії, посилаючись на роз`яснення, наданих Міністерством соціальної політики України №5605/0/2-23/54 від 02.05.2023 (виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії (незалежно від виду) особам, які під час служби збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у разі, якщо звернення за її призначенням мало/матиме місце починаючи з 12.04.2023).

Але треба взяти за увагу, що колегія суддів вважає неспроможними вищевказані доводи, оскільки лист Мінсоцполітики не є нормативно-правовим актами, що регулює спірні правовідносини, носить виключно рекомендаційний/ інформаційний характер, та не є обов`язковим для виконання/застосування. При цьому, Мінсоцполітики взагалі позбавлене повноважень тлумачити норми чинного законодавства та зміст рішення Конституційного Суду України, тому висновки викладені у вказаному листі зроблені із превищенням органом виконавчої влади своїх повноважень, та фактично містять суб`єктивне тлумачення норм матеріального права, яке до уваги не приймається. До того ж, колегія суддів зазначає, що норма законодавства, яка визнана Конституційним Судом України неконституційною, не підлягає застосуванню незалежно від мотивів, з яких було ухвалене вказане рішення. Враховуючи вищенаведене, обмеження максимального розміру пенсії є протиправним.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2025 відкрито провадження у справі №640/13587/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позов обґрунтовував тим, що є пенсіонером з числа військовослужбовців; перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідачем незаконно було обмежено розмір його пенсії максимальним розміром десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, на підставі ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідачем не враховано те, що рішенням Конституційного СудуУкраїни від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 цього Закону визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Звернення до відповідача щодо відновлення порушених пенсійних прав не призвело до бажаного результату.

Вважаючи свої пенсійні права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

При цьому суд також врахував, що згідно з частиною шостою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та пунктом 10 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Абзацом сьомим пункту 2 параграфу 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

У газеті «Голос України» від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.

Таким чином, вищезазначені підсистеми (модулі) почали офіційно функціонувати з 05.10.2021.

Відтак з 05.10.2021 усі державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки зобов`язані бути зареєстрованими у підсистемі (модулі) «Електронний кабінет» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Аналізуючи обов`язок органів публічної влади бути зареєстрованими у вищезазначеній підсистемі (модулі), суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, зокрема, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (пункт 71 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 (заява № 29979/04), пункт 74 рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії» («Lelas v. Croatia») від 20.05.2010 (заява № 55555/08).

Тому суд прийшов до висновку, що внесені з 05.10.2021 в Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему судові рішення, документи у справі тощо вважаються такими, що отримані належним чином відповідними державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання державного та комунального секторів економіки не залежно від факту їх реєстрації у підсистемі (модулі) «Електронний кабінет».

Відповідно до довідки з підсистеми «Електронний Суд» відповідачем отримано копію ухвали 24.03.2025.

З огляду на вищезазначене, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України суд вирішив справу за наявними матеріалами.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як пенсіонер з числа військовослужбовців перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 01 січня 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки, що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103

В подальшому, Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України складено довідку №21/3/2-9/878-911 від 31.08.2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого за відповідною (аналогічною) посадою провідний інспектор інспекції Управління внутрішньої безпеки СБ України, станом на 05.03.2019, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", складеної на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 щодо здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії, згідно якої, грошове забезпечення позивача становить: посадовий оклад - 9 160,00 грн., оклад за військовим званням - 1 480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 5 320,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (37%) - 5 905,20 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1 374,00 грн., преміювання (10%) - 916,00 грн., всього - 24 155,20 грн.

Згідно листа Фінансово-економічного управління Служби безпеки України №21/3/2-К-123/5 від 31.08.2020 року, позивача повідомлено про направлення довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для перерахунку основного розміру пенсії.

Також, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо проведення перерахунку призначеного розміру пенсії згідно довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України.

Не отримавши запитуваного перерахунку належної йому пенсії, вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №640/28538/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України №21/3/2-9/878-911 про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду Укрaїни в місті Києві провести перерахунок і виплату (з урахуванням виплаченого) пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 89 % сум грошового забезпечення, на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України №21/3/2-9/878-911 про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 р., починаючи з 01 квітня 2019 р. з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, ).

На виконання рішення суду у справі №640/28538/20 в січні 2021 року вказаним органом Пенсійного фонду України до пенсії позивача застосовувалися положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - обмежено розмір пенсії максимальним розміром десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказані обставини підтверджуються доказами з пенсійної справи позивача та визнаються відповідачем.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 21.06.2022 року № 12940-11463/К-02/8-2600/22, повідомлено позивача, що у грудні 2021 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №640/28538/20, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача в порядку встановленому судовим рішенням, а саме: з 01.04.2019, виходячи з 89% сум грошового забезпечення, на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України №21/3/2-9/878-911 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії. Кошти на виконання рішення суду нараховані за період з 01.04.2019 по 31.12.2021.

З січня 2022 року підсумок пенсії склав 21498,13 грн., до виплати 19340,00 грн., з врахуванням обмеження максимальним розміром.

Відповідно до статті 64 Закону з урахуванням змін внесених Законом №4668 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення пенсійного законодавства» Головним управлінням на виконання постанови Кабінету Міністрів від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» з 01.03.2022 проведено індексацію Вашої пенсії, а саме основний розмір пенсії 21498,13 грн.(89% від суми грошового забезпечення (24155,20*89%) збільшено на 14 відсотків 3009,74 грн.

Підсумок пенсії з березня 2022 року склав 24507,87 грн., до виплати 19340,00 грн., з врахуванням обмеження пенсії максимальним розміром.

Щодо обмеження пенсії максимальним розміром повідомляло, що відповідно до статті 43 Закону (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) з 01.01.2018 не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №640/28538/20 не зобов`язано Головне управління проводити перерахунок пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №640/28538/20 виконано Головним управлінням в межах покладених судом зобов`язань.

Отже, у відповідача відсутні підстави для виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром згідно з нормами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі Закон №2262-ХІІ), відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з положеннями статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини другої Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Пунктом 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016 року.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06.12.2016 року з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 16.10.2018 року (справа №522/16882/17).

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06.12.2016 року зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) до частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 03.08.2018 (справа №127/4267/17), від 06.11.2018 року (справа №522/3093/17), від 31.01.2019 року (справа №638/6363/17), від 12.03.2019 року (справа №522/3049/17), які підлягають врахуванню судом у відповідності до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

До того ж, згідно рішення Другого сенату Конституційного суду України від 12.10.2022 року №7-р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9.04.1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Тобто, аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII також втратили чинність у зв`язку з прийняттям рішення Другим сенатом Конституційного суду України від 12.10.2022 року №7-р(II)/2022.

Отже, обмеження максимального розміру пенсії визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Поряд з цим, варто зазначити що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У названих рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення №5-рп/2002).

Таким чином, у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України зазначених вище рішень обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, є протиправним.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач, обмеживши розмір пенсії позивача максимальним розміром десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, діяв не на підставі Конституції та Законів України.

Тому, з метою ефективного захисту порушених прав, суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження її максимального розміру та здійснити виплату пенсії із врахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача не свідчать про законність вчинених ним дій.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з січня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) без обмеження її розміру максимальним розміром з січня 2021 року та виплатити недоотриману частину пенсії з січня 2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19.05.2025 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв