Справа № 320/10818/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року справа №320/10818/23

Колегія суддів Київського окружного адміністративного суду у складі: головуючого судді Леонтовича А.М., суддів: Лисенко В.І., Терлецької О.О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа Компані"

до Національного банку України

про визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Константа компані" звернулося до суду із адміністративним позовом до Національного банку України, в якому просило:

- визнати протиправними та нечинними положення пункту 30 постанови правління Національного банку України від 29 липня 2022 року №165 "Про особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період дії воєнного стану та внесення змін до постанови правління Національного банку України від 06 березня 2022 року №39";

- визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України №21/965-рк від 05 серпня 2022 року про застосування до ТОВ "Фінансова компанія "Константа М" заходу впливу у вигляді відкликання (анулювання) ліцензії на торгівлю валютними цінностями.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає протиправним нормативний акт відповідача в оскаржуваній частині, оскільки на його думку він прийнятий відповідачем з перевищенням повноважень. Також вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави прийняття спірного рішення.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року повернуто позовну заяву особі, яка її подала.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа Компані" - задоволено. Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року про повернення позовної заяви - скасовано і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 18.03.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального провадження колегією у складі трьох суддів. Розпочато підготовку справи до судового розгляду. Призначено підготовче засідання на 25 квітня 2024 року о 14:30 год.

25.04.2024 в судове засідання з`явились сторони, представником відповідача заявлено клопотання про роз`єднання позовних вимог, судом зобов`язано направити позивачу зазначене клопотання, вислухавши думку сторін суд на місці ухвалив оголосити перерву до 15.05.2024 до 14:00.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів визначено склад колегії суддів у складі: головуючого судді Леонтовича А.М., суддів: Лисенко В.І., Терлецької О.О.

06.02.2024 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

10.05.2024 від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

15.05.2024 в судове засідання з`явились сторони, розглянувши заявлене представником відповідача клопотання про роз`єднання позовних вимог, вислухавши думку сторін колегією суддів винесена ухвала про відмову в задоволенні клопотання. У зв`язку з витребуванням додаткових доказів по справі суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи до 03.07.2024 до 13:00.

03.07.2024 в судове засідання з`явились сторони. Вислухавши думку, сторін колегія суддів на місці ухвалила закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 11.09.2024 на 13:00.

11.09.2024 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням члена колегії у відпустці. Справа призначена до розгляду на 02.10.2024 о 13:00.

02.10.2024 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням члена колегії у відпустці. Справа призначена до розгляду на 06.11.2024 о 14:00.

06.11.2024 справа знята з розгляду у зв`язку повітряною тривогою у м. Києві. Справа призначена до розгляду на 11 грудня 2024 року.

11.12.2024 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Наступне судове засідання призначене на 15.01.2024 о 12:00.

15.01.2024 у судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд на місці ухвалив, відкласти розгляд справи до 12.03.2025 року о 14:00.

12.03.2025 в судове засідання з`явились сторони. Вислухавши думку, сторін у зв`язку з закінченням відведеного процесуального часу, суд на місці ухвалив, оголосити перерву в судовому засіданні до 09.04.2025 о 14:00.

19.03.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

09.04.2025 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Наступне судове засідання призначене на 07.05.2025 о 15:00 год.

07.05.2025 в судове засідання з`явились сторони. Вислухавши думку сторін у зв`язку з достатністью доказів у справі колегія суддів вирішила подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа Компані» до 05.08.2022 року здійснювало діяльність фінансової установи з торгівлі валютними цінностями під назвою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Константа М», що підтверджується копією витягу з Державного реєстру фінансових установи та Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи.

Назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Константа М» було змінено відповідно до вимог пункту 528 Положення про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 24.12.2021 №153 (далі - Положення про ліцензування), у зв`язку із відкликанням (анулюванням) ліцензії на торгівлю валютними цінностями ТОВ «Фінансова компанія «Константа М» за рішенням Національного банку України від 05.08.2022 року.

Згідно рішення учасників про зміну назви ТОВ «Фінансова компанія «Константа М», виписки з ЄДР та копії Статуту позивача в новій редакції було змінено назву позивача на Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа Компані». В подальшому було також змінено склад учасників, адресу місцезнаходження та директора позивача.

29.07.2022 року правлінням Національного банку України було прийнято постанову №165 «Про особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період дії воєнного стану та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 06 березня 2022 року № 39» (далі - Постанова № 165), відповідно до пункту 30 якої Національний банк визначив наступні свої повноваження:

«Національний банк під час дії воєнного стану та протягом 90 днів із моменту його припинення чи скасування має право застосувати захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) в установи ліцензії на торгівлю валютними цінностями у разі:

установлення протягом календарного року починаючи з 24 лютого 2022 року двох і більше фактів порушень установою вимог валютного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку;

застосування Національним банком до установи протягом календарного року починаючи з 24 лютого 2022 року двох та більше заходів впливу за порушення вимог валютного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку;

порушення встановлених обмежень (лімітів) щодо торгівлі іноземною валютою під час дії воєнного стану, особливого періоду, уключаючи порушення обмежень, передбачених постановою Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами).»

Серед іншого, пунктом 5 Постанови № 165 фінансові установи були зобов`язані забезпечити відповідність приміщення структурних підрозділів, у якому здійснюються операції з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, таким вимогам:

забезпечити обов`язкову реєстрацію та архівацію відеосигналу із зони робочого місця працівника структурного підрозділу установи, який здійснює операції із торгівлі валютними цінностями в готівковій формі (далі - працівник структурного підрозділу установи), зони клієнтів біля робочого місця працівника структурного підрозділу установи та входу/виходу клієнтів до/з приміщень установи/структурного підрозділу строком не менше ніж 14 діб. Камери для відеонагляду повинні мати роздільну здатність не менше трьох мегапікселів;

система відеоспостереження забезпечена безперебійним аварійним живленням. Аварійне живлення має забезпечити роботу цих систем не менше ніж 12 годин у разі відключення основних джерел електропостачання;

система відеоспостереження забезпечує:

наявність у відеоматеріалах інформації про дату, час та найменування установи/ структурного підрозділу, де встановлено відеореєстратор;

відповідність технічним вимогам до якості фіксації відеосигналу, що відображають процес обслуговування клієнта, уключаючи процес приймання- передавання готівки та видачі квитанції реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) під час здійснення ним операції з купівлі/продажу іноземної валюти;

технічну можливість надання на вимогу уповноважених працівників Національного банку України (далі - Національний банк) (інспекційної групи) під час проведення виїзної перевірки установи/структурного підрозділу доступу до перегляду даних відеоархіву та надання копії фрагмента даних відеоархіву за конкретний проміжок часу.

З метою виконання вимог Національного банку щодо технічного обладнання відділень для обміну валют, позивачем було прийнято рішення про припинення роботи відділень, які не відповідають таким вимогам, з метою їх технічного переоснащення.

Серед інших відділень, роботу яких було припипено (призупинено), було Київське відділення № 14, яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 7.

Рішення Позивача про призупинення роботи, зокрема, Київського відділення № 14 було оформлено Наказом Позивача № 144-А від 30.07.2022.

Про прийняті рішення, зокрема, про припинення роботи Київського відділення №14 позивач повідомив Національний банк листом № 137 від 30.07.2022, який було одержано Національним банком 01.08.2022 об 11:15, що підтверджується копією скріншота з електронної пошти позивача.

Листом № 150 від 30.07.2022 позивач уточнив, що робота його відділень припиняється на час технічного переобладнання після чого роботу відділень позивача буде відновлено. Зазначений лист було одержано Національним банком о 14:39, що підтверджується копією скріншота з електронної пошти позивача.

У зв`язку із прийнятим рішенням про призупинення роботи Київського відділення№14, яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 7, залишок коштів Київського відділення № 14 30.07.2022 року було інкасовано у сумі 385 198,50 грн., що підтверджується ордером від 30.07.2022. Таким чином, станом на ранок 01.08.2022 року у касі Київського відділення №14 були відсутні готівкові кошти позивача для проведення операцій від імені позивача.

29.07.2022 Національний банк видав наказ № 431-но «Про проведення позапланових виїзних перевірок структурних підрозділів Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" з питань дотримання порядку організації та здійснення торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, визначеного Національним банком за період з 30.07.2022 по 02.08.2022.

01.08.2022 року начальник Київського відділення № 14 ОСОБА_1 мала бути присутньою у відділенні з метою демонтажу касового апарату та проведення робіт з переобладнання приміщення. .

01.08.2022 о 12:10 до Київського відділення № 14 звернувся громадянин щодо операції купівлі 100 євро, ОСОБА_1 провела операцію, отримавши від покупця 4200 грн., без видачі касового документу.

Після здійснення операції покупцем валюти було повідомлено ОСОБА_1 , що він є працівником Національного банку, який проводив перевірочну операцію та про початок позапланової виїзної перевірки.

ОСОБА_1 залишила Київське відділення № 14 позивача без пояснень.

Обставини проведення перевірки Київського відділення № 14 та поведінки при цьому ОСОБА_1 викладено у довідці Національного банку про позапланову виїзну перевірку №В/25-0014/58391 від 02.08.2022.

Листом № 25-0014/53366 від 04.08.2022 Національний банк повідомив позивача, що до довідки про позапланову виїзну перевірку були внесені зміни, зокрема, «акт про недопущення» було замінено на «акт про перешкоджання».

Листом № 162 від 04.08.2022 позивач надав Національному банку пояснення щодо обставин, викладених у довідці Національного банку про позапланову виїзну перевірку № В/25-0014/58391 від 02.08.2022, в тому числі, і щодо того, що Київське відділення № 14 станом на 01.08.2022 не працювало, а начальник відділення ОСОБА_1 діяла в порушення наказів директора позивача та вимог чинного законодавства України. Пояснення позивача були отримані Національним банком 04.08.2022 о 16:28, що підтверджується копією скріншота з електронної пошти позивача.

05.08.2022 року Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України було прийнято рішення № 21/965-рк про застосування до позивача заходу впливу у вигляді відкликання (анулювання) ліцензії на торгівлю валютними цінностями.

Відповідно до оскаржуваного рішення, матеріали позапланової перевірки, свідчать про порушення Установою вимог:

частини дев`ятої статті 11 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-УШ «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон про валюту), пункту 26 розділу ІІ, підпунктів та 3 пункту 39 розділу ІІІ Положення № 90, що полягає у відмові членам інспекційної групи у доступі до приміщення, об`єкта, що використовується при наданні фінансових послуг, що мало наслідком неможливість проведення перевірки, отримання документів, інформації щодо перевірки;

підпункту 1 пункту 18 розділу ГУ Положення про структуру валютного ринку України, умови та порядок торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України, пунктів 15, 20 розділу ІІІ Положення про здійснення операцій з валютними цінностями, що полягало у здійсненні Установою валютно-обмінної операції без її документального оформлення;

пункту 22 Постанови № 165, що полягало у не здійсненні операції сторно щодо перевірочної операції та не повернення інспекційній групі суми коштів у національній валюті, які були надані інспекційною групою для здійснення перевірочної операції.

В обґрунтування застосованого заходу впливу у вигляді відкликання (анулювання) ліцензії Національним банк зазначив, зокрема, наступне:

«Національний банк має право відкликати (анулювати) в небанківської установи ліцензію на торгівлю валютними цінностями відповідно до пункту 11 статті 38-1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон про фінансові послуги), статті 14 Закону про валюту, пункту 54 розділу VIII Положення про порядок видачі ліцензії на торгівлю валютними цінностями за наявності підстав, передбачених пунктом 11 частини першої статті 38- 1 Закону про фінансові послуги.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 38-1 Закону про фінансові послуги Національний банк має право прийняти рішення про анулювання ліцензії, виданої небанківській фінансовій установі або особі, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, з таких підстав, а саме: відмова небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, у проведенні перевірки Національним банком України, зокрема, недопуск уповноважених осіб Національного банку України до здійснення перевірки, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки, відмова в доступі до приміщень, об`єктів, що використовуються при наданні фінансових послуг, або відсутність протягом першого дня перевірки особи, уповноваженої представляти інтереси небанківської фінансової установи (особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги) на час проведення перевірки.

Підпунктом 1 пункту 30 Постанови № 165 передбачено, що Національний банк під час дії воєнного стану та протягом 90 днів із моменту його припинення чи скасування має право застосувати захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) в установи ліцензії на торгівлю валютними цінностями у разі установлення протягом календарного року починаючи з 24 лютого 2022 року двох і більше фактів порушень установою вимог валютного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку.

Зважаючи на кількість, обсяг вчинених порушень, які зафіксовані в довідці про перевірку, характер цих порушень, а також те, що порушення вчинені в період запровадження в країні воєнного стану, раніше застосовані Національним банком заходи впливу до Установи за порушення вимог валютного законодавства, та те, що Установа не привела свою діяльність до вимог законодавства України і продовжує вчиняти порушення, відкликання (анулювання) ліцензії на торгівлю валютними цінностями є адекватним заходом впливу до Установи.»

Не позоджуючись із оскаржуваним рішенням та вважаючи положення номативно-правового акта на підставі яких прийняте оскаржуване рішення позивач звернувся до суду з позовом.

V. Норми права

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає таке.

Колегія суддів зазначає, що суд застосовує положення законодавства в редакції чинній на момент винекнення спірних правовідносин.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Законом України "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон про режим воєнного стану) визначено правові засади діяльності органів державної влади в умовах воєнного стану.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону про режим воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

У частині першій статті 3 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» чинного на день прийняття Постанови № 146 (далі - Закон про фінансові послуги) зазначено, що відносини, що виникають у зв`язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг клієнтам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами.

Національний банк згідно з пунктом 20 частини першої статті 7 Закону про Національний банк визначає особливості здійснення нагляду, в тому числі валютного, за небанківськими фінансовими установами та іншими особами, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк у разі введення воєнного стану чи особливого періоду.

До повноважень Правління Національного банку згідно з пунктом 1 частини першої статті 15 Закону про Національний банк віднесено прийняття рішення про встановлення в умовах воєнного стану чи під час особливого періоду особливостей здійснення державного регулювання та нагляду за діяльністю на ринках небанківських фінансових послуг, у тому числі застосування до небанківських фінансових установ та інших осіб, регулюватдня та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк, заходів впливу (санкцій).

29.07.2022 правлінням Національного банк України прийнята постанова № 165 "Про особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період дії воєнного стану та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 06 березня 2022 року № 39"

Згідно статті 38-1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" 12 липня 2001 року № 2664-III Національний банк України має право прийняти рішення про анулювання ліцензії, виданої небанківській фінансовій установі або особі, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, з таких підстав:

1) отримання заяви небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, про анулювання ліцензії;

2) прийняття небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, рішення про припинення юридичної особи (крім перетворення);

3) наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги;

4) визнання небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, банкрутом;

5) невиконання небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, розпорядження, рішення Національного банку України про усунення виявлених порушень ліцензійних умов;

6) повторне порушення небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, ліцензійних умов. Повторним порушенням ліцензійних умов вважається вчинення протягом двох років з дня видання Національним банком України розпорядження, рішення про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке рішення (розпорядження);

7) виявлення недостовірних даних у документах, поданих небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, разом із заявою про отримання ліцензії;

8) виявлення факту (фактів) здійснення небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників та/або інших кредиторів такої установи (особи). Перелік ознак, наявність яких є підставою для висновку Національного банку України про провадження небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, зазначеної ризикової діяльності, визначається нормативно-правовим актом Національного банку України та оприлюднюється у встановленому законом порядку;

9) ненадання небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, жодної фінансової послуги протягом року з дня отримання ліцензії;

10) систематичне порушення небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

11) відмова небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, у проведенні перевірки Національним банком України, зокрема, недопуск уповноважених осіб Національного банку України до здійснення перевірки, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки, відмова в доступі до приміщень, об`єктів, що використовуються при наданні фінансових послуг, або відсутність протягом першого дня перевірки особи, уповноваженої представляти інтереси небанківської фінансової установи (особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги) на час проведення перевірки;

12) невідповідність структури власності небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, та/або власників істотної участі в ній вимогам законодавства України;

13) невідповідність ділової репутації небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, її керівників та/або власників істотної участі вимогам законодавства України;

14) незабезпечення небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, наявності мінімального капіталу/власного (статутного та/або додаткового) капіталу в розмірі, передбаченому законодавством України;

15) нерозкриття (неповне розкриття)/непідтвердження (неповне підтвердження) небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, інформації щодо джерел походження коштів, з яких складається її власний (статутний та/або додатковий) капітал, на підставах і в порядку, визначених законодавством України;

16) виявлення двох та більше порушень вимог нормативно-правових актів Національного банку України щодо забезпечення реалізації і моніторингу ефективності застосованих Радою національної безпеки та оборони України відповідно до Закону України "Про санкції" спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій);

17) застосування Національним банком України два та більше разів протягом року заходів впливу за порушення встановлених законодавством вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки).

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21 червня 2018 року № 2473-VIII(далі - Закон 2473-VIII) за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані: 1) до банків - заходи впливу згідно із Законом України "Про банки і банківську діяльність"; 2) до уповноважених установ (крім банків) - такі заходи впливу: а) письмове застереження; б) обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів валютних операцій; в) штрафні санкції; г) зупинення або відкликання (анулювання) ліцензії на здійснення валютних операцій; 3) до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій; 4) до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб - заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

VI. Оцінка суду

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та нечинними положень пункту 30 постанови правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 165 "Про особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період дії воєнного стану та внесення змін до постанови правління Національного банку України від 06 березня 2022 року №39" суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Законом України "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон №2102-ІХ) визначено правові засади діяльності органів державної влади в умовах воєнного стану.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону №2102-ІХ Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

У ч. 1 ст. 3 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» чинного на день прийняття Постанови № 146 (далі - Закон № 2664-III) зазначено, що відносини, що виникають у зв`язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг клієнтам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами.

Національний банк згідно з п. 20 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національний банк України" від 20 травня 1999 року № 679-XIV(далі - Закон № 679-XIV) визначає особливості здійснення нагляду, в тому числі валютного, за небанківськими фінансовими установами та іншими особами, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк у разі введення воєнного стану чи особливого періоду.

До повноважень Правління Національного банку згідно з п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону № 679-XIV віднесено прийняття рішення про встановлення в умовах воєнного стану чи під час особливого періоду особливостей здійснення державного регулювання та нагляду за діяльністю на ринках небанківських фінансових послуг, у тому числі застосування до небанківських фінансових установ та інших осіб, регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк, заходів впливу (санкцій).

В свою чергу, анулювання (відкликання) ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг є заходом впливу, який Національний банк має право застосовувати у сфері державного регулювання і нагляду за ринками небанківських фінансових послуг.

З метою забезпечення безпеки, надійності та стабільності фінансової системи, запобігання кризовим явищам у період дії воєнного стану в Україні Національним банком прийнята Постанова № 165, яка регламентує особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період дії воєнного стану.

Суд відхиляє доводи позивача, що положення пункту 30 Постанови № 165 розповсюджує свою дію та регулює правовідносини, що склалися з 24 лютого 2022 року до моменту набрання чинності Постанови № 165, що є порушенням Конституції України, а саме принципу недопустимості зворотної дії закону у часі, передбаченому у статті 58 Конституції України, відносно чого суд зазначає таке.

Керуючись критерієм визначення мети положення пункту 30 Постанови № 165 слід зазначити, що даним положенням регламентуються особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період воєнного стану і, за своєю суттю, є процесуальними нормами і застосовуються до правовідносин між Національним банком України (як регулятором) та фінансовими установами, що здійснюють діяльність з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі (як піднаглядними особами) в процесі здійснення нагляду.

Тобто правозастосування вказаної норми відбувається в процесі нагляду, а точніше після проведення перевірки щодо дотримання валютного законодавства фінансовою установою.

Положення п. 30 Постанови № 165 не встановлюють нових обов`язків для фінансових установ, не скасовують або звужують права фінансових установ, не встановлюють кваліфікаційні (якісні) ознаки порушень валютного законодавства та не встановлюють нових видів порушень. Встановлення якісних ознак порушення, суті порушення, здійснюється нормами матеріального права, що діяли на момент такого порушення, зокрема в період з 24 лютого 2022 року до моменту прийняття Постанови № 165. Положення пункту 30 Постанови №165, зокрема, пп. 1 містить особливість процесу нагляду, а саме конкретизують положення частини першої статті 14 Закону 2473-VIII в частині кількості порушень вимог валютного законодавства в сторону збільшення, що ставить фінансову установу у більш вигідне становище і не може бути розцінено як порушення принципу недопустимості зворотної дії нормативно-правового акта у часі.

Положення Постанови № 165 не суперечить підходам Європейського суду з прав людини, який вважає, що принцип унеможливлення зворотної дії закону у часі не застосовується, коли нове законодавство ставить особу в сприятливий стан (Scoppola v. Italy, заява № 126/05, п. 102-111).

Отже, мета регулювання пункту 30 Постанови № 165 є визначення особливості процесу нагляду, тобто правовідносин між регулятором та піднаглядними особами під час перевірок, що відбуваються після прийняття та набранням чинності Постанови № 165, тобто з 30 липня 2022 року, і не застосовуються до проведення перевірок, зокрема в період з 24 лютого 2022 року по 29 липня 2022 року, тобто не мають зворотної дії у часі.

Суд вважає необґрунтованими твердження позивача про встановлення відповідачем у Постанові №165 нових підстав для відкликання (анулювання) ліцензій на торгівлю валютними цінностями з огляду на таке.

Станом на день прийняття Постанови № 165 правову регламентацію підстав для відкликання (анулювання) ліцензій надавали: Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», де у статті 38-1 встановлено наступний перелік підстав для відкликання (анулювання) ліцензій:

прийняття небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, рішення про припинення юридичної особи (крім перетворення);

наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги;

визнання небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, банкрутом;

невиконання небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, розпорядження, рішення Національного банку України про усунення виявлених порушень ліцензійних умов;

повторне порушення небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, ліцензійних умов. Повторним порушенням ліцензійних умов вважається вчинення протягом двох років з дня видання Національним банком України розпорядження, рішення про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке рішення (розпорядження);

виявлення недостовірних даних у документах, поданих небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, разом із заявою про отримання ліцензії;

ненадання небанківською фінансовою установою або особою, яка че є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, жодної фінансової послуги протягом року з дня отримання ліцензії;

систематичне порушення небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

відмова небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, у проведенні перевірки Національним банком України, зокрема, не допуск уповноважених осіб Національного банку України до здійснення перевірки, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки, відмова в доступі до приміщень, об`єктів, що використовуються при наданні фінансових послуг, або відсутність протягом першого дня перевірки особи, уповноваженої представляти інтереси небанківської фінансової установи (особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги) на час проведення перевірки;

невідповідність структури власності небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, та/або власників істотної участі в ній вимогам законодавства України;

невідповідність ділової репутації небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, її керівників та/або власників істотної участі вимогам законодавства України;

незабезпечення небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, наявності мінімального капіталу/власного (статутного та/або додаткового) капіталу в розмірі, передбаченому законодавством України;

нерозкриття (неповне розкриття)/непідтвердження (неповне підтвердження) небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, інформації щодо джерел походження коштів, з яких складається її власний (статутний та/або додатковий) капітал, на підставах і в порядку, визначених законодавством України; виявлення двох та більше порушень вимог нормативно-правових актів Національного банку України щодо забезпечення реалізації і моніторингу ефективності застосованих Радою національної безпеки та оборони України відповідно до Закону України "Про санкції" спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій);

застосування Національним банком України два та більше разів протягом року заходів впливу за порушення встановлених законодавством вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки);

Закон України «Про валюту та валютні операції» від 21 червня 2018 року, де частина перша статті 14 встановлює право Національного банку щодо застосування заходів впливу, зокрема, відкликання (анулювання) ліцензії на здійснення валютних операцій за порушення вимог валютного законодавства.

Суд зазначає, що станом на день прийняття Постанови № 165 обидва закони були чинними та підлягали правозастосуванню.

Особливість Закону № 2664-III в контексті статті 38-1 полягає в тому, що положення даної статті містить перелік підстав для відкликання будь-яких ліцензій у сфері фінансових послуг, зокрема, щодо торгівлі валютними цінностями. Частина вказаних підстав застосовуються регулятором при застосуванні заходу впливу до фінансової установи, а частина як окреме рішення регулятора що не є заходом впливу.

Разом із тим, Закон 2473-VIII, у ст. 14 встановлює право застосування заходу впливу у вигляді відкликання (анулювання) ліцензії саме на здійснення валютних операцій (в перелік яких входить торгівля валютними цінностями).

Зі змісту вказаної статті вбачається, що підставою для застосування заходів впливу є порушення вимог валютного законодавства, з чого слідує право застосувати відповідний захід впливу за будь-яке одне порушення валютного законодавства.

Аналіз наведених положень законодавства, у взаємозв`язку з п. 30 Постанови № 165, свідчить про те, що Національним банком України не перевищено свої повноваження та не встановлено нових підстав для відкликання (анулювання) ліцензій на торгівлю валютними цінностями.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо необґрунтованості твердження позивача, що при прийнятті пункту 30 Постанови № 165 Національний банк не дотримався принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, що полягає у невстановлені додаткових підстав для анулювання ліцензій для фінансових установ, які надають інші фінансові послуги. А також безпідставності твердження позивача про порушення принципу пропорційності, яке полягає у встановленні «крайньої мірі відповідальності» (анулювання ліцензії) за будь-які порушення на валютному ринку, що порушує уявлення про збалансованість між обмеженнями прав особи та несприятливими наслідками для її прав, свобод та інтересів.

Ч. 2 ст. 56 Закону № 679-XIV встановлює, що Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, юридичних та для фізичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 53 Закону № 679-XIV не допускається втручання органів державної влади та інших державних органів чи їх посадових та службових осіб, будь-яких юридичних чи фізичних осіб у виконання функцій і повноважень Національного банку, Ради Національного банку, Правління Національного банку чи службовців Національного банку інакше, як в межах, визначених Конституцією України та цим Законом.

Таким чином, питання доцільності, змісту та часу прийняття нормативно-правових актів є виключною компетенцією Національного банку України. Національний банк в межах наданих повноважень, вправі самостійно визначити метод та сферу регулювання.

Виходячи вищенаведеного суд вважає, що твердження позивача, що відповідач не встановив додаткових підстав для анулювання ліцензій для фінансових установ, які надають інші фінансові послуги не є дискримінацією та не може бути підставою для визнання Постанови № 165 протиправною.

Під принципом пропорційності розуміють дотримання суб`єктом владних повноважень при прийнятті рішення або вчиненні дії необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення або дія.

Позивач вважає порушеним вказаний принцип по причині встановлення у Постанові №165 «крайньої міри відповідальності» небанківській фінансовій установі за будь-яке порушення.

Колегія суддів вважає вказане твердження позивача безпідставним оскільки забезпечення дотримання принципу пропорційності в нормативно- правових актах, що стосуються нагляду за небанківськими фінансовими установами (серед іншого у Постанові № 165), і в актах індивідуальної дії (зокрема рішеннях Національного банку про застосування заходів впливу у вигляді анулювання ліцензії) відбувається шляхом застосування принципу адекватності, що передбачений ч. 2 ст. 14 Закону 2473-VIII та Положенням про валютний нагляд, затверджений постановою Правління Національного банку України № 13 від 03.01.2019.

Згідно ч. 2 ст. 14 Закону 2473-VIII відповідач має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до уповноважених установ заходи впливу.

Відповідно до п. 12 Положення про валютний нагляд заходи впливу, що застосовуються Національним банком до установи, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені.

Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до установ має здійснюватися з урахуванням: характеру та кількості виявлених порушень; причин, які зумовили виникнення виявлених порушень.

Отже, при застосуванні п. 30 Постанови № 165 Національний банк враховує характер, кількість та причини правопорушення з метою застосування адекватного, тобто відповідного характеру порушення заходу впливу.

Вищенаведене спростовує твердження позивача про порушення пропорційності у пункті 30 Постанови № 165 при встановлені можливості застосувати «крайню міру відповідальності» за будь-яке порушення на валютному ринку.

Враховуючи наведене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та нечинними положень п. 30 постанови правління Національного банку України від 29 липня 2022 року №165 "Про особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період дії воєнного стану та внесення змін до постанови правління Національного банку України від 06 березня 2022 року №39".

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України №21/965-рк від 05 серпня 2022 року про застосування до ТОВ "Фінансова компанія "Константа М" заходу впливу у вигляді відкликання (анулювання) ліцензії на торгівлю валютними цінностями, суд зазначає таке.

В обґрунтування зазначених вимог позивачем зазначено: що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення застосовано положення п. 30 Постанови № 165, які є протиправними та нечинними; відповідач не надавав позивачу копію акту про перешкоджання відповідно до положень абз. 3 п. 25 Постанови № 165; відповідач в порушення вимог закону застосував до позивача відповідальність за одне і те саме порушення; оскаржуване рішення прийнято з порушенням принципу обґрунтованості, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), з порушенням принципу пропорційності та принципу добросовісності.

Національний банк відповідно до п. 14 ст. 7 Закону № 679-XIV здійснює валютне регулювання, визначає порядок виконання операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2473-VIII, уповноваженні установи - банки, небанківські фінансові установи та оператори поштового зв`язку, які отримали ліцензію Національного банку згідно з цим Законом.

Згідно зі статтею 44 Закону Закон № 679-XIV, Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать: видача, переоформлення, зупинення, поновлення, відкликання (анулювання) ліцензій на здійснення валютних операцій, здійснення валютного нагляду відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції»; встановлення лімітів відкритої валютної позиції для банків та інших установ, що купують та продають іноземну валюту; запровадження заходів захисту відповідно до Закону про валюту; застосовування за порушення вимог валютного законодавства заходів впливу до уповноважених установ.

Національний банк відповідно до статті 45 Закону № 679-XIV визначає структуру валютного ринку України та організовує торгівлю валютними цінностями на ньому відповідно до валютного законодавства.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 11 Закону № 2664-III Національний банк є органом валютного нагляду і у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону 2473-VIII валютне регулювання ґрунтується, зокрема, на такому принципі як самостійність та ринковість валютного регулювання, що передбачає, зокрема, незалежність Національного банку у формуванні та реалізації валютної і монетарної політики у межах, визначених законом.

Разом з тим, згідно п. 20 ч. 1 ст. 7 Закону № 679-XIV до функцій регулятора віднесено визначення особливостей функціонування банківської системи України, діяльності небанківських фінансових установ та інших осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк, здійснення нагляду, в тому числі валютного, за такими особами у разі введення воєнного стану чи особливого періоду, здійснення мобілізаційної підготовки системи Національного банку.

Національним банком України з метою забезпечення безпеки, надійності та стабільності фінансової системи, запобігання кризовим явищам у період дії воєнного стану в Україні прийнята Постанова № 165, яка регламентує особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період дії воєнного стану.

Зокрема Постановою № 165 передбачено: Національний банк здійснює безвиїзний нагляд, позапланові виїзні перевірки (далі - позапланова перевірка) відповідно до Положення про порядок організації та здійснення нагляду у сфері фінансового моніторингу, валютного нагляду, нагляду з питань реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 30.06.2020 № 90 (далі - Положення № 90), постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2021 року № 145 «Про особливості здійснення виїзних перевірок у сфері фінансового моніторингу, валютного нагляду, нагляду з питань реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) під час карантину», постанови Правління Національного банку України від 23 березня 2022 року № 60 "Про особливості виконання окремих вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу, валютного нагляду, нагляду з питань реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) протягом дії воєнного стану" (далі - Постанова № 60) з урахуванням особливостей, визначених цією постановою (пункт 7 Постанови № 165);

- позапланова перевірка проводиться відповідно до наказу, підписаного Головою Національного банку або заступником Голови Національного банку або особою, яка виконує обов`язки однієї із зазначених осіб (далі - наказ про позапланову перевірку) (пункт 8 Постанови № 165);

- перелік відомостей/інформації, що зазначаються у наказі про позапланову перевірку, серед яких підстава для проведення позапланової перевірки, передбачена в пункті 16 розділу II Положення № 90.

Судом встановлено, що згідно наказу Національного банку від 29.07.2022 № 431-но (далі - Наказ) призначено проведення позапланової виїзної перевірки структурних підрозділів позивача з питань дотримання порядку організації та здійснення торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, визначеного Національним банком за період з 30.07.2022 до 02.08.2022.

Відповідно до Наказу та з урахуванням пункту 11 Постанови № 165 інспекційною групою 01.08.2022 було проведено позапланову виїзну перевірку Київського відділення № 14 позивача.

Відповідно до п. 11 Постанови № 165 передбачено, що керівник або заступник керівника інспекційної групи самостійно визначає структурний/відокремлений підрозділ установи, що підлягатиме перевірці, в межах визначених в наказі про перевірку установи і міста та/або області України, в якому здійснюватиметься позапланова перевірка.

Згідно вимог ч. 9 ст. 11 Закону 2473-VIII, органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

Водночас, відповідно до п. 26 розділу II Положення № 90 установа зобов`язана своєчасно та в повному обсязі надати у визначених порядку, форматі, структурі, вигляді, збережену на визначених носіях надання такої інформації на запит інспекційної групи/запит в електронній/паперовій формі достовірну інформацію, матеріали, документи (їхні копії та/або витяги з них), усі відомості в яких написані розбірливо чи надруковані з такою якістю, що їх можливо прочитати, дані відеоархіву, а також не створювати перешкод проведенню перевірки та надати на першу вимогу доступ керівнику та членам інспекційної групи до всіх оригіналів документів, матеріалів та інформації (незалежно від наявності/відсутності грифу обмеження доступу), необхідних для перевірки, до системи автоматизації банку/установи, ресурсів автоматизованих банківських систем/автоматизованих систем, що забезпечують здійснення фінансового моніторингу банку/установи, виконання вимог валютного та санкційного законодавства, інформаційних ресурсів, до всіх приміщень банку/установи.

Відповідно до пп. 3 п. 39 розділу III Положення № 90 установа, крім обов`язків, зазначених у розділі II цього Положення, зобов`язана виконувати вимоги керівника та членів інспекційної групи, передбачені цим Положенням, сприяти та не створювати перешкод проведенню виїзної перевірки, а також зобов`язана забезпечити інспекційній групі вільний доступ до всіх документів, інформації та матеріалів із питань діяльності (обставин, фактів) банку/установи.

Пунктом 25 Постанови № 165 передбачено, що керівник або заступник керівника інспекційної групи складає акт про перешкоджання проведенню позапланової перевірки, в якому фіксує факт ненадання установою/структурним/відокремленим підрозділом установи на усну вимогу або запит інспекційної групи зазначених у запиті або озвучених в усній вимозі інформації та/або документів (їхніх копій та/або витягів із них), письмових пояснень, відсутності можливості в членів інспекційної групи отримувати інформацію із системи автоматизації установи, ресурсів автоматизованих систем, що забезпечують виконання вимог валютного законодавства, інформаційних ресурсів, створення інших перешкод.

Згідно пунктів 17, 18 Постанови № 165 керівника/заступника керівника інспекційної групи наділено повноваженнями під час позапланової перевірки установи/структурного/відокремленого підрозділу проводити перевірочні операції, складати за їх результатами протокол про проведення перевірочної операції за встановленою формою.

Згідно з пунктом 30 розділу II Положення № 90, за результатами проведення позапланової перевірки установи складається довідка про виїзну перевірку у вигляді електронного документа, що підписується керівником інспекційної групи та заступником керівника інспекційної групи (одним із них у разі тимчасової відсутності іншого), а також наведено перелік відомостей/інформації, які має містити така довідка.

Судом встановлено, що за результатами позапланової перевірки складено довідку про результати позапланової перевірки від 02.08.2022 № В/25-0014/58391 (далі - Довідка), у якій зафіксовано виявлені порушення позивачем вимог:

ч. 9 ст. 11 Закону 2473-VIII, п. 26 розділу II, пп. 2 та 3 п. 39 розділу III Положення № 90, що полягає у відмові членам інспекційної групи у доступі до приміщення, об`єкта, що використовується при наданні фінансових послуг, що мало наслідком неможливість проведення перевірки, отримання документів, інформації щодо предмета перевірки;

пп. 1 п. 18 розділу IV Положення про структуру валютного ринку України, умови та порядок торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України, затвердженого постановою Правління Національного банку від 02.01.2019 № 1 (далі - Положення № 1), пунктів 15, 20 розділу III Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку від 02.01.2019 № 2 (далі - Положення № 2), що полягало у здійсненні Установою валютно-обмінної операції без її документального оформлення;

п. 22 Постанови № 165, що полягало у нездійсненні операції сторно щодо перевірочної операції та не повернення інспекційній групі суми коштів у національній валюті, які були надані інспекційною групою для здійснення перевірочної операції.

Крім того, відповідно до вищенаведених вимог Постанови № 165 складено Протокол перевірочної операції, здійсненої в Операційній касі № 14 ТОВ «ФК «Константа М» від 01.08.2022(далі - Протокол) та Акт про перешкоджання проведенню позапланової перевірки від 01.08.2022 (далі - Акт про перешкоджання).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 38-1 Закону № 2664-III Національний банк має право прийняти рішення про анулювання ліцензії, виданої небанківській фінансовій установі або особі, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, зокрема, на такій підставі, як відмова небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, у проведенні перевірки Національним банком України, зокрема, недопуск уповноважених осіб Національного банку України до здійснення перевірки, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки, відмова в доступі до приміщень, об`єктів, що використовуються при наданні фінансових послуг, або відсутність протягом першого дня перевірки особи, уповноваженої представляти інтереси небанківської фінансової установи (особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги) на час проведення перевірки.

Згідно п. «г» п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону 2473-VIII за порушення вимог валютного законодавства можуть бути застосовані до уповноважених установ такі заходи впливу, зокрема як відкликання (анулювання) ліцензії на здійснення валютних операцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону 2473-VIII Національний банк має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до уповноважених установ передбачені п. 2 ч. 1 цієї статті заходи впливу.

Порядок застосування заходів впливу, передбачених ст. 14 цього Закону, у тому числі анулювання ліцензії, встановлюється до уповноважених установ - Національним банком (ч. 1 ст. 15 Закону 2473-VIII).

Згідно п. 12 розділу І Положення про валютний нагляд, затвердженого постановою Правління Національного банку від 03.01.2019 №13 (далі - Положення № 13) заходи впливу, що застосовуються Національним банком до установи, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені.

Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до установ відповідно до ст. 14 Закону 2473-VIII та Положення №13, має здійснюватися з урахуванням: характеру та кількості виявлених порушень; причин, які зумовили виникнення виявлених порушень.

Підпунктом 1 п. 30 Постанови № 165 передбачено, що Національний банк під час дії воєнного стану та протягом 90 днів із моменту його припинення чи скасування має право застосувати захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) в установи ліцензії на торгівлю валютними цінностями у разі установлення протягом календарного року починаючи з 24 лютого 2022 року двох і більше фактів порушень установою вимог валютного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку.

Поряд із цим слід звернути увагу, що нормативно-правові акти Національного банку з питань, віднесених до його повноважень є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб (ст. 56 Закону № 679-XIV).

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону № 679-XIV Правління Національного банку має право утворити Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг та делегувати йому повноваження щодо здійснення державного регулювання та нагляду на цих ринках, у тому числі застосування до учасників ринків небанківських фінансових послуг заходів впливу, передбачених законами України.

У відповідності до п. 13 розділу І Положення № 13 рішення про застосування заходу впливу до установи приймає Правління Національного банку або колегіальний орган, який утворений відповідно до статті 15 Закону № 679-XIV та якому Правлінням Національного банку делеговані окремі повноваження щодо регулювання та нагляду.

Підпунктом 13 п. 16 розділу II Положення про Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг затвердженого рішенням Правління Національного банку України від 29.07.2020 № 498-рш (у редакції рішення Правління Національного банку України від 27.01.2022 № 42-рш) (далі - Положення № 498). передбачено, що Комітет має право приймати рішення про застосування заходів впливу у вигляді відкликання (анулювання) ліцензії на торгівлю валютними цінностями.

Згідно з п. 14 розділу І Положення № 13 рішення Національного банку про застосування заходу впливу до установи має містити зміст (назву) заходу впливу, що застосовується до установи, реквізити документа, в якому визначені порушення, опис порушень (із зазначенням норм валютного законодавства, які порушені). Рішення Національного банку про застосування заходу впливу є обов`язковим для виконання.

Судом встановлено, що за результатами позапланової перевірки, Комітетом 05.08.2022 прийнято Рішення, яке листом від 08.08.2022 № 25-0011/54094 направлено на електронну адресу позивача.

Слід зазначити, що застосування заходів впливу до уповноважених установ, нагляд за якими здійснює Національний банк, є дискреційними повноваженнями Національного банку.

У відповідності до рекомендації № Я (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи №Я (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів).

Під дискреційним повноваженням слід розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 18.11.2020 у справі 9901/372/19, від у справі №9901/372/19 та Верховного Суду, яка викладена, зокрема, в постановах від 15.04.2020 у справі №826/779/198, від 12.04.2018 у справі №826/8803/15, від 31.07.2018 у справі №826/11415/16, від 07.09.2018 у справі №826/7238/16 дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Згідно ст. 2 Закону № 679-XIV Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 21 Закону № 2664-III державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється, зокрема, щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України.

У відповідності до ст. 7 цього Закону № 2664-III Національний банк виконує, серед іншого, такі функції: здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі; здійснює погодження статутів банків і змін до них, ліцензування банківської діяльності та операцій у передбачених законом випадках, веде Державний реєстр банків, Реєстр аудиторських фірм, які мають право на проведення аудиторських перевірок банків; здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний контроль за банками та іншими фінансовими установами, які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій; аналізує стан грошово-кредитних, фінансових, цінових та валютних відносин; вносить у встановленому порядку пропозиції щодо законодавчого врегулювання питань, спрямованих на виконання функцій Національного банку України; здійснює інші функції у фінансово-кредитній сфері в межах своєї компетенції, визначеної законом.

Згідно ст. 2 Закону № 679-XIV нормативно-правові акти Національного банку України - це нормативно-правові акти, що видаються Національним банком України у межах його повноважень на виконання цього та інших законів України.

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що основною конституційною функцією Національного банку України є забезпечення стабільності грошової одиниці. Для реалізації вказаної функції Національний банк України наділений повноваженнями, визначеними законами України, у тому числі повноваженнями у сфері здійснення валютного регулювання.

На цій підставі колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що станом на момент виникнення спірних правовідносин Національний банк України був наділений дискреційними повноваженнями щодо обрання однієї з форм валютного регулювання, визначених Законом України «Про Національний банк України».

Національний банк відповідно до Закону № 679-XIV, Закону 2473-VIII, Положення № 13 та Положення № 165, наділений виключними повноваженнями самостійно визначати адекватність застосованого заходу впливу виявленим порушенням, оскільки саме Національний банк як суб`єкт владних повноважень наділений правом та має об`єктивні можливості безпосередньо оцінювати виконання обов`язків уповноваженими установами у сфері валютного законодавства, нагляд за якими здійснює Національний банк.

З системного аналізу норм законодавства України колегія суддів дійшла висновку, що Національний банк, приймаючи оскаржуване рішення був наділений повноваженнями та мав право застосовувати заходи впливу. Таким чином, оскаржуване рішення прийнято Національним банком на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносно твердження позивача про те, що відповідач на надавав позивачу копію Акту про перешкоджання відповідно до положень абзацу третього пункту 25 Постанови № 165 суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 та 7 Постанови № 165 Постановою № 165 установлюються особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період дії воєнного стану.

Згідно п. 25 Постанови № 165 акт про перешкоджання складається у формі електронного документа або в паперовій формі не менше ніж у двох примірниках та підписується керівником інспекційної групи і заступником керівника інспекційної групи (одним із них у разі тимчасової відсутності іншого). Під час складання акта про перешкоджання вимоги абз. 2 п. 22, абз. 4 п. 48, пунктів 49, 50 Положення № 90 не застосовуються.

Згідно з абзацом 4 п. 48 розділу IV Положення № 90 акт про перешкоджання не пізніше третього робочого дня з дня його складання надсилається установі у вигляді електронного документа або перший примірник акта про перешкоджання у паперовій формі передається керівнику установи під підпис (із зазначенням дати передавання на другому примірнику акта про недопущення/акта про перешкоджання або надсилається у паперовій формі засобами поштового зв`язку (із повідомленням про вручення) до установи для ознайомлення.

Зазначені вимоги не застосовуються під час складання - акту перешкоджання, складеного під час позапланової перевірки Позивача 01.08.2022.

Вимог щодо підписання акта перешкоджання керівником Позивача або працівником Київського відділення № 14 Позивача Постанова № 165 не містить.

Разом із тим, згідно підпункту 13 пункту 30 розділу III Положення № 90 передбачено, що довідка про виїзну перевірку містить інформацію про факти перешкоджання проведенню перевірки.

Відповідно до пункту 47 розділу V Положення № 90 інформація про складання акта про перешкоджання з описом зафіксованих в акті фактів відображається у довідці про виїзну перевірку.

Згідно п. 27 Постанови № 165 керівник установи та працівник структурного підрозділу установи не пізніше ніж на другий робочий день із дати отримання установою довідки про позапланову перевірку у формі електронного документа/першого примірника довідки про позапланову перевірку в паперовій формі в разі неможливості надсилання довідки про позапланову перевірку у формі електронного документа зобов`язані з нею ознайомитися та надіслати Національному банку лист у формі електронного документа, підписаний керівником установи, з інформацією про ознайомлення з довідкою про позапланову перевірку.

Судом встановлено, що Довідка про позапланову перевірку Київського відділення № 14 позивача була надіслана листом Національного банку від 02.08.2022 № 25-0014/52802 на електронну адресу позивача. Довідка містила інформацію про факти перешкоджання, які були зафіксовані в акті перешкоджання від 01.08.2022.

Отже, позивач був проінформований про факти перешкоджання перевірки 01.08.2022 інспекційної групи Національного банку до перевірки Київського відділення № 14 позивача, які зазначені в акті перешкоджання та відповідно і в Довідці і мав можливість ознайомитись з цими фактами та надати щодо цих фактів обґрунтовані пояснення/заперечення шляхом надсилання до Національного банку листа-відповіді як це передбачено п. 27 Постанови № 165.

Про ознайомлення та надання пояснень до Довідки позивач повідомив Національний банк листом від 03.08.2022 № 159, від 04.08.2022 № 162.

За встановлених обставин суд вважає, що акт перешкоджання був складений у повній відповідності до вимог Постанови № 165 і при його складанні вимог Положення № 90 щодо його надсилання/підписання/ознайомлення не було порушено.

Щодо твердження позивача що, згідно ч. 3 ст. 15 Закону 2473-VIII, за кожне порушення вимог валютного законодавства може бути застосований тільки один із заходів впливу, передбачений законом. При цьому, посилання відповідача на захід впливу, застосований у 2019 році як на одну з підстав відкликання (анулювання) ліцензії позивача у 2022 році є на думку позивача повторним притягненням останнього до відповідальності всупереч вимогам чинного законодавства України, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що в оскаржуваному рішення зазначено що «раніше, починаючи з 2019 року, Національним банком за результатами виїзного нагляду вже застосовувались до позивача заходи впливу за порушення вимог валютного законодавства.

Зважаючи на кількість, обсяг вчинених порушень, які зафіксовані Довідці про перевірку, характер цих порушень, а також те, що порушення вчинені в період запровадження в країні воєнного стану, раніше застосовані Національним банком заходи впливу до Установи за порушення нею вимог валютного законодавства, та те, що Установа не привела свою діяльність у відповідність до вимог законодавства України і продовжує вчиняти порушення, відкликання (анулювання) ліцензії на торгівлю валютними цінностями є адекватним заходом впливу до Установи».

Таким чином, захід впливу у вигляді анулювання (відкликання) ліцензії згідно оскаржуваного рішення застосовано до позивача за порушення зафіксовані у Довідці і викладені в рішенні, а саме за порушення вимог:

ч. 9 ст. 11 Закону 2473-VIII, п. 26 розділу II, підпунктів 2 та 3 пункту 39 розділу III Положення № 90, що полягає у відмові членам інспекційної групи у доступі до приміщення, об`єкта, що використовується при наданні фінансових послуг, що мало наслідком неможливість проведення перевірки, отримання документів, інформації щодо предмета перевірки;

пп. 1 п. 18 розділу IV Положення №1, пунктів 15, 20 розділу III Положення № 2, що полягало у здійсненні Установою валютно-обмінної операції без її документального оформлення;

пункту 22 Постанови № 165, що полягало у нездійсненні операції сторно щодо перевірочної операції та не повернення інспекційній групі суми коштів у національній валюті, які були надані інспекційною групою для здійснення перевірочної операції.

У оскаржуваному рішенні наведене лише посилання на раніше застосований захід впливу за порушення валютного законодавства в 2019 році, як на обставину, яка свідчить про не приведення діяльності позивача у відповідність до вимог валютного законодавства, оскільки позивач продовжує вчиняти порушення валютного законодавства, які і зафіксовані в рішенні.

Таким чином суд вважає необґрунтованим твердження позивача про подвійне притягнення позивача до відповідальності за одне й те саме порушення.

Відносно твердження позивача про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням принципу обґрунтованості, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) з огляду на те що на думку позивача при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач не врахував обставин, які були повідомлені позивачем у поясненнях, наданих листом № 162 від 04.08.2022, суд зазначає таке.

Позивачем були надані пояснення відповідачу у яких повідомлено, що роботу Київського відділення № 14 станом на день проведення перевірки (01 серпня 2022 року) було призупинено згідно до наказу позивача № 144-А від 30.07.2022, про що Національний банк було повідомлено листами № 137 та № 150 від 30.07.2022. Залишок коштів Київського відділення № 14 було інкасовано у сумі 385 198,50 грн, що підтверджується ордером від 30.07.2022. Таким чином, станом на ранок 01.08.2022 у касі Київського відділення № 14 були відсутні готівкові кошти позивача для проведення операцій від імені позивача.

Позивачем зазначено, що начальник Київського відділення № 14 ОСОБА_1 здійснила операцію з валютними цінностями від власного імені та за рахунок власних коштів, що є на думку позивача складом адміністративного правопорушення, вчиненого безпосередньо ОСОБА_1 , передбаченого статтею 162 КУпАП, а не вчиненням правопорушення позивачем, який зупинив на цей час роботу Київського відділення № 14.

Щодо не повернення інспекційній групі суми коштів у національній валюті, які були надані інспекційною групою для здійснення перевірочної операції, позивачем зазначено, що на його думку зазначене не може бути свідчити що порушення, вчинене позивачем, оскільки ОСОБА_1 при здійсненні незаконної валютної операції діяла від власного імені.

Судом встановлено, що у приміщенні Київського відділення № 14 позивача, за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 7, членом інспекційної групи ( ОСОБА_2 ) 01.08.2022 о 12:10 було проведено перевірочну операцію з купівлі іноземної валюти (євро) у сумі 100,00 євро за курсом 42,00 гривні за 1,00 євро.

Начальником Київського відділення № 14 позивача ОСОБА_1 не було видано члену інспекційної групи ( ОСОБА_2 ) квитанцію про здійснення перевірочної операції.

Інформація про начальника Київського відділення № 14 Позивача ОСОБА_1 , яка здійснювала перевірочну операцію, зафіксована за допомогою технічних засобів, фотокопії додані до Довідки і є матеріалами перевірки. Після проведення перевірочної операції члени інспекційної групи повідомили начальника Київського відділення № 14 Позивача ОСОБА_1 про початок проведення позапланової перевірки та про необхідність проведення операції сторно щодо перевірочної операції.

Начальник Київського відділення № 14 Позивача ОСОБА_1 не провела операцію сторно щодо перевірочної операції, не повернула членам інспекційної групи кошти у національній валюті у сумі 4200,00 грн, які були надані для здійснення перевірочної операції, та залишила приміщення. Про проведення перевірочної операції складено протокол проведення перевірочної операції від 01.08.2022.

01.08.2022 Київське відділення № 14 позивача працювало, начальник Київського відділення № 14 ОСОБА_1 була на робочому місці, перебуваючи у трудових відносинах з позивачем, діяла від імені позивача, як особа відповідальна за проведення валютно-обмінних операцій в Київському відділенні № 14 позивача, провела валютно-обмінну (перевірочну) операцію, що зафіксовано за допомогою технічних засобів, а також в протоколі проведення перевірочної операції від 01.08.2022.

Таким чином, колегія суддів вважає, що всі дії вчинені начальником Київського відділення № 14 ОСОБА_1. як особою, уповноваженою діяти від імені позивача під час проведення валютно-обмінних операцій в Київському відділенні № 14 позивача, є діями безпосередньо позивача, за вчинення яких позивач несе відповідальність, передбачену законом.

Згідно п. 11 розділу І Положення № 13 Національний банк застосовує заходи впливу за порушення установою вимог валютного законодавства на підставі результатів (матеріалів) проведених Національним банком виїзних перевірок.

Відповідно до пункту 10 Положення № 13 Національний банк за порушення в діяльності структурного підрозділу установи застосовує заходи впливу безпосередньо до установи - юридичної особи.

Слід зазначити, що в умовах воєнного стану фінансова стабільність України є пріоритетним завданням Національного банку, що потребує адекватних та рішучих заходів з боку Національного банку, особливо щодо осіб, які знаходять можливість вести протиправну діяльність, отримувати незаконні прибутки, сприяти погіршенню економічної ситуації та негативно впливати на фінансову стабільність України.

Національний банк має право відкликати (анулювати) в небанківської установи ліцензію на торгівлю валютними цінностями відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 38-1 Закону № 2664-III, ст. 14 Закону № 2473-VIII, п. 54 розділу VIII Положення про порядок видачі ліцензії на торгівлю валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 26.03.2021 № 26, за наявності підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 38-1 Закону № 2664-III.

Підпунктом 1 п. 30 Постанови № 165 передбачено, що Національний банк під час дії воєнного стану та протягом 90 днів із моменту його припинення чи скасування має право застосувати захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) в установи ліцензії на торгівлю валютними цінностями у разі:

установлення протягом календарного року починаючи з 24 лютого 2022 року двох і більше фактів порушень установою вимог валютного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку;

застосування Національним банком до установи протягом календарного року починаючи з 24 лютого 2022 року двох та більше заходів впливу за порушення вимог валютного законодавства України, нормативно- правових актів Національного банку;

порушення встановлених обмежень (лімітів) щодо торгівлі іноземною валютою під час дії воєнного стану, особливого періоду, уключаючи порушення обмежень, передбачених постановою Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року N 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" (зі змінами).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 38-1 Закону 2664-III Національний банк має право прийняти рішення про анулювання ліцензії, виданої небанківській фінансовій установі або особі, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, з таких підстав, а саме: відмова небанківської фінансової установи або особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, у проведенні перевірки Національним банком, зокрема, недопуск уповноважених осіб Національного банку до здійснення перевірки, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки, відмова в доступі до приміщень, об`єктів, що використовуються при наданні фінансових послуг, або відсутність протягом першого дня перевірки особи, уповноваженої представляти інтереси небанківської фінансової установи (особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги) на час проведення перевірки.

Постановою № 165 Національним банком визначено особливості регулювання та нагляду за здійсненням діяльності з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі в період дії воєнного стану шляхом проведення, згідно з пунктом 7 Постанови № 165, виключно позапланових виїзних перевірок, безвиїзного нагляду.

Національним банком прийнято рішення щодо проведення обмеженого виду перевірок установ (без проведення планових виїзних перевірок), які проводяться за наявності відповідних підстав для цього. Такі перевірки здійснюються в умовах воєнного стану з метою забезпечення безпеки, надійності та стабільності фінансової системи, запобігання кризовим явищам у період дії воєнного стану в Україні.

Враховуючи матеріали перевірки проведеної Національним банком України, повідомлення про припинення діяльності, документи на підтвердження такого факту, подані Установою до Національного банку, не відповідають дійсності. Установа здійснювала протиправну діяльність з торгівлі валютними цінностями без документального оформлення проведених операцій, наслідками чого може бути уникнення сплати податків через проведення так званих «чорних операцій», неподання до Національного банку відповідної статистичної звітності, необхідної для виконання функцій регулятора, недотримання вимог валютного законодавства, у тому числі нормативно-правових актів, направлених на забезпечення безпеки, надійності та стабільності фінансової системи, запобігання кризовим явищам у період дії воєнного стану в Україні.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідача, відносно того, що створення перешкод Національному банку у проведенні позапланової перевірки позивача є серйозним порушенням, вчиненим в період воєнного стану в Україні, що перешкоджає виконанню відповідачем функцій валютного нагляду, унеможливлює забезпечення Національним банком безпеки, надійності та стабільності фінансової системи. Штучне створення умов щодо неможливості Національного банку виконувати обов`язки з нагляду за діяльністю на ринку фінансових послуг (з торгівлі іноземною валютою) створює загрози для безпеки функціонування ринків фінансових послуг враховуючи інтереси держави і суспільства у воєнний час.

Отже, зважаючи на кількість, обсяг вчинених порушень, характер цих порушень, також те, що порушення вчинені в період запровадження в країні воєнного стану, раніше застосовані Національним банком заходи впливу до позивача за порушення ним вимог валютного законодавства та те, що позивач не привів свою діяльність у відповідність до вимог законодавства України і продовжує вчиняти порушення в умовах воєнного стану, відкликання (анулювання) ліцензії на торгівлю валютними цінностями є адекватним заходом впливу до позивача.

Колегія суддів враховує що, в листі № 162 від 04.08.2022 позивач не надавав заперечень, а надавав лише пояснення щодо встановлених фактів порушень, при цьому тільки описуючи дії начальника Київського відділення № 14 позивача ОСОБА_1 та не спростовуючи той факт, що 01.08.2022 у Київському відділенні № 14 позивача ОСОБА_1 перебувала на робочому місці, перебувала у трудових відносинах з позивачем, виконувала від його імені дії, а саме провела валютно-обмінну операцію.

За встановлених у справі обставин суд вважає, що оскаржуване рішення прийнято Національним банком, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

VIІ. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав задоволення адміністративного позову.

VIІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи, що в задоволенні позову належить відмовити підстави розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючого судді Леонтович А.М.

судді: Лисенко В.І.,

Терлецька О.О.