Справа № 560/6679/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6679/25
УХВАЛА

16 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши заяву в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосолар" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосолар" звернулося в суд із позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 12468178/45090120 від 05.02.2025 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

2. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 15.05.2024 року, подану ТОВ "Теплосолар" для реєстрації.

Представник Головного управління ДПС у Хмельницькій області подала до суду заяву, в якій просить постановити ухвалу про розгляд справи №560/6679/25 за правилами загального позовного провадження; у випадку відмови в задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи проводити в судовому засіданні з викликом сторін.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ця справа впливає на формування дохідної частини бюджету, адже податкова накладна, отримана з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою формування податкового кредиту на суму 167 022,25, що в кінцевому результаті впливає на суму податкових зобов`язань, які мають бути сплачені до бюджету. Вказує, що враховуючи предмет спору, складність справи, характер спірних правовідносин, предмет доказування та з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, розгляд справи №560/6679/25 у спрощеному позовному провадженні є недоцільний.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини 4 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Отже, суд повинен перевірити обґрунтованість заперечень відповідачів.

Суд зазначає, що відповідач не навів посилань на обставини, які можливо з`ясувати, та які докази на їх підтвердження чи спростування може бути надано лише в загальному позовному провадженні. Також не підтверджено неможливість надання пояснень та доказів в межах спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 зазначеного кодексу, з усіма правами, наданими сторонам Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідач не позбавлений права викладати свої аргументи, пояснення, міркування у відзиві на позовну заяву, запереченнях, додаткових поясненнях та подавати докази.

Також, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема, і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Згідно з частиною 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 2 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, обов`язок суду здійснити безпосереднє, всебічне, повне та об`єктивне дослідження доказів по справі не залежить ні від виду провадження, в якому розглядається адміністративна справа, ні від проведення судового засідання.

Відповідач не зазначив обставин, які б дали підстави стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення підготовчого засідання, заслуховування пояснень сторін чи свідків.

Беручи до уваги предмет та підстави позову, суд вважає, що доказів, які є в матеріалах справи, достатньо для правильного вирішення спору у цій справі.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Зміст заявлених у цій справі позовних вимог свідчить про їх невідповідність наведеному виключному переліку справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, справу №560/6679/25 належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розгляд справи №560/6679/25 за правилами загального позовного провадження або в судовому засіданні з викликом сторін - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя В.К. Блонський