Справа № 340/1832/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1832/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглядаючи адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Куфлюк Наталію Анатоліївну, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком протиправними;

- скасувати рішення №32 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком від 07.11.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області зарахувати період безпосередньої участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05.03.2022 року по 01.04.2023 року, з 14.04.2023 року по 16.09.2023 року, з 04.10.2023 року по 20.03.2024 року, з 08.04.2024 року по 20.07.2024 року, з 08.08.2024 року по 05.10.2024 року до страхового стажу із застосуванням кратності з розрахунку один місяць служби за три місяці та потворно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 листопада 2024р. про призначення дострокової пенсії за віком зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05.03.2022 року по 01.04.2023 року, з 14.04.2023 року по 16.09.2023 року, з 04.10.2023 року по 20.03.2024 року, з 08.04.2024 року по 20.07.2024 року, з

08.08.2024 року по 05.10.2024 року із застосуванням кратності з розрахунку один місяць служби за три місяці та призначити пенсію.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 набувши право на призначення пенсії за віком звернувся із заявою до пенсійного органу, проте рішенням №32 відмовлено у призначені пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Такий висновок пенсійного органу є протиправним, оскільки періоди участі позивача у заходах забезпечення оборони України під час проходження військової служби по мобілізації обчисленні однократно, проте, такі періодів служби мають обраховуватись у кратному розмірі як три місяці стажу за один місяць служби.

Ухвалою судді від 26.03.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлений строк на подачу відзиву.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі відповідач) подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, в якому вказане про правомірність спірне рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки жодна норма пенсійного законодавства не передбачає будь-якого пільгового обчислення стажу пенсії за віком. Посилання представника позивача на Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами не регулює дані правовідносини, так як позивач не претендує на пенсію по вислузі років.

Представник позивача подала відповідь на відзив.

Дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 01.11.2024 року.

За принципом екстериторіальності (визначення у випадковому режимі Пенсійного органу для призначення пенсії), надані позивачем документи передані для розгляду та прийняття рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 07.11.2024 року №32 "Про відмову в призначенні пенсії", яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідно страхового стажу. Страховий стаж 19 років 10 місяців 4 дні. Вік заявника 56 років. Працює (надалі спірне рішення, а.с.12).

Отже, законність та обґрунтованість спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 року №1365 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі (а.с.14).

Згідно з частинами 1, 2 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина 2 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") (надалі - Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Отже, за правовою конструкцією наведеної норми, позивач як особа яка досягла 55 років та є військовослужбовцем, який приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та відповідно стверджує про наявність страхового стажу не менше 25 років.

Досягнення позивачем необхідного пенсійного віку (55 років) та наявність статусу військовослужбовця, який приймав участь у бойових діях не є спірним у даній справі.

Натомість, єдиною підставою для відмови ГУ ПФУ в Кіровоградській області позивачу у призначенні пенсії на умовах пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058 слугувало відсутність мінімального страхового стажу 25 років.

Представник позивача наполягає на тому, що при обрахунку страхового служу за періоду безпосередньої участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України слід обраховувати кратно 1:3.

Натомість відповідач зазначає, що кратність при обрахунку стажу застосовується під час обрахунку пенсії за вислугу років.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 статі 8 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1.1. Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затв. наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. /Положення № 530/, визначено, що цим Положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

Пунктом 2.3 розділу 2 передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): 1) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Таким чином, системний аналіз наведених норм права в їх взаємозв`язку із положеннями ст.57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку, що час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь в бойових діях у воєнний час підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії - один місяць служби за три місяці.

Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2024 №6894 про безпосередню участь особи в у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації про України солдат ОСОБА_1 у період з 05.03.2022 по 01.04.2023, з 14.04.2023 по 16.09.2023, з 04.10.2023 по 20.03.2024, з 08.04.2024 по 20.07.2024, з 08.08.2024 по 05.10.2024 брав участь у бойових діях (а.с.31).

Спірне рішення не містить детального обрахунку вищезазначених періодів, водночас, враховуючи зарахувати вказані періоди у трикратному розмірі, зазначене у відзиві на позов, знаходяться поза межами правового поля.

При цьому, суд зазначає про те, що до зарахування підлягають до періоди служби з 05.03.2022 по 01.04.2023, з 14.04.2023 по 16.09.2023, з 04.10.2023 по 20.03.2024, з 08.04.2024 по 20.07.2024, з 08.08.2024 по 05.10.2024 у трикратному розмірі.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 07.11.2024 №32, а тому воно підлягає скасуванню.

Вирішення питання щодо призначення пенсії та обрахунок її розміру є дискрецією пенсійного органу, а тому в даному випадку суд не має права переймати на себе ці повноваження, а тому у задоволенні вимоги про зобов`язання призначити пенсію слід відмовити, як передчасної.

Водночас, саме по собі скасування спірного рішення не відновить порушеного права позивача, а тому належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.11.2024 року про призначення пенсії із зарахуванням до загального страхового стажу у трикратному обрахунку період участі позивача у бойових діях.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

При цьому, обов`язок відновлення порушеного права лежить на ГУ ПФУ у Кіровоградській області, як органу, що вирішував питання про призначення пенсії та прийняв спірне рішення шляхом повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Водночас, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним дій не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Кодекс адміністративного судочинства України (надалі КАС України) не містить окремого визначення понять "дії" чи "бездіяльність", натомість є визначення індивідуального акту - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (стаття 4 КАС України).

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені не будь-які дії суб`єкта владних повноважень, а лише ті, які порушують права, свободи або законні інтереси позивача. Тобто оспорюваними діями повинні створюватись перешкоди для реалізації права позивача на отримання щомісячної грошової виплати, натомість, такими перешкодами є не окремі дії відповідача, оскільки лише рішення про відмову в призначенні пенсії, безпосередньо впливає на права позивача. При цьому, представник позивача не було заявлено як самостійну позовну вимогу про визнання протиправним такого рішення, а лише вказано про його скасування.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суд зважає на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оспорювані представником позивача дії не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, свобод, інтересів та не породжують для нього будь-яких обов`язків. Такі дії самі по собі не мають безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення позивача можливості їх реалізувати та не покладають на нього певні обов`язки, не можуть вважатись такими, що порушують права, свободи чи інтереси позивача.

Рішенням, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки позивача, є саме рішення про відмову в призначенні пенсії за віком від 07.11.2024 року, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача.

У зв`язку із наведеним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії №32 від 07.11.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.11.2024 року, зарахувавши період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05.03.2022 по 01.04.2023, з 14.04.2023 по 16.09.2023, з 04.10.2023 по 20.03.2024, з 08.04.2024 по 20.07.2024, з 08.08.2024 по 05.10.2024 до страхового стажу із застосуванням кратності, з розрахунку один місяць служби за три місяці.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК