Справа № 639/2373/25
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/2373/25
Провадження №2-а/639/77/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В. В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

представника відповідача- Бурлакова І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу №639/2373/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2025 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої просив суд: скасувати постанову від 02.04.2025 № 1221 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову представника позивача посилається на те, що 02 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 , начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №7876. Згідно цього протоколу суть адміністративного правопорушення полягає в тому, що 02.04.2025 ОСОБА_1 була доставлена до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особа, яка порушила правила військового обліку оскільки вона перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.02.2025 вчинила адміністративне правопорушення, яке полягає в неповідомленні про зміну місця проживання.На підставі вказаного протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 С.Долуда було винесено Постанову від 02.04.2025 №1221, якою на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Згідно відомостей, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення 20.02.2025 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, яке полягає в неповідомленні про зміну місця проживання. Водночас у самому протоколі не зазначено, коли ж саме у Проскури виник обов`язок повідомити ТЦК та СП про зміну місця проживання та стати на облік, зазначено тільки, що саме з 20.02.2025 позивачка є порушником правил військового обліку, відтак відповідач має довести не тільки факт порушення, а визначити момент скоєння цього порушення, бо від цього залежить не тільки встановлення міри покарання, а й визначення строків притягнення до адміністративної відповідальності.ОСОБА_1 25.05.2024 здійснила уточнення своїх даних, у т.ч. про фактичне місце проживання через застосунок Резерв+, а тому щонайменше з 25.05.2024 відповідачу було відомо про зміну місця проживання позивача, однак до 02.04.2025 вона не була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку. До 19.05.2024 стаття передбачала іншу відповідальність а саме: «Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідач мав довести час та місце вчинення адміністративного правопорушення, для визначення розміру штрафу та з метою перевірку чине сплив строк притягнення до адміністративної відповідальності, однак не зробив цього.Таким чином, позивач здійснила адміністративне правопорушення 10.10.2023, а тому вона мала бути притягнута до відповідальності до ст. 210 КУпАп у редакції, чинній на момент вчинення правопорушення, тобто у вигляді штрафу від 510,00 грн. до 850,00 грн., так як закон не має зворотної дії в часі. При цьому притягнуто її до відповідальності мало бути не пізніше 2 місяців з дня вчинення правопорушення, тобто до 10.12.2023. Крім того зазначив, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому дані, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви.

Таким чином, позивач вважає, що оскаржувана постанова прийнята стосовно ОСОБА_1 є неправомірною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків.

17 квітня 2025 року від представника заявника надійшла заява на виконання вимог ухвали.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовною ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання. Витребувано докази.

24 квітня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив згідно якого повідомлено, що в матеріалах справи №1221/2025 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 наявні відомості та інформація з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») де зазначено, що ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Марківка) є порушником ВО (тобто військового обліку, як вбачається) з 20.02.2025 року, причина: не повідомлення про зміну місця проживання та в семиденний строк ТЦК та СП щодо взяття на військовий облік. Окрім цього в протоколі про адміністративне правопорушення є пояснення ОСОБА_1 , зокрема зазначено, що при зміні місця мешкання не знала, що необхідно подавати цю інформацію до ТЦК та СП. Отже вважає, що позовні вимоги позивача є незаконними та безпідставними.

24 квітня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив згідно якої повідомив, що відповідач жодним чином не спростував позицію позивача стосовно того, що вона здійснила адміністративне правопорушення 10.10.2023, а тому мала бути притягнута до відповідальності згідно до ст.210 КУпАП у редакції, чинній на момент вчинення правопорушення, тобто у вигляді штрафу від 510,00 грн. до 850,00 грн., так як закон не має зворотної дії в часі. При цьому притягнуто її до відповідальності мало бути не пізніше 2 місяців з дня вчинення правопорушення, тобто до 10.12.2023. Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять довідку з місця роботи позивача, з якої вбачається, що остання працює в ТОВ «Європейський медичний центр пластичної та відновлювальної хірургії «Естет Медікал» з 03.11.2023. Відтак відповідачу було достеменно відомо, що позивач є працевлаштованою, а тому він з метою встановлення початку перебігу строку притягнення до адміністративної відповідальності був зобов`язаний встановити дату, коли відповідний ТЦК та СП дізнався про те, що військовозобов`язані особа перемістилися з тимчасово окупованої території і не стала на військовий облік.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені статею 286 КАС України § 2. «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Глави 11 « Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ».

Відповідно до ч.2 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Оскільки у справі даної категорії законом не передбачено подання таких заяв по суті справи, як відповідь на відзив, суд враховує подану представником позивача заяву у формі відповіді на відзив в якості письмових пояснень з метою забезпечення можливості учасників ефективно реалізувати гарантовані статтею 44 КАС України процесуальні права нанадання пояснення суду, наведення свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Бурлаков І.О., який діє на підставі довіренності від 09.07.2024, в судовому засідання у позові просив відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

У відповідності до ст. 205 КАС України справа була розглянута за відсутності позивача та її представника.

Суд, вислухавш пояснення представника відповідача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 02.04.2025 начальником групи документалльного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_4 складено протокол №1221 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 50).

Зі змісту протоколу вбачається, що гр. ОСОБА_1 , яка перебуває на військовому обліку з 04.01.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте з 20.02.2025 являється порушником військового обліку з прчини не повідомлення про зміну місця проживання та в семеденний строк ТЦК та СП щодо взяття на військовий облік (ст. 37 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу»), чим порушила вимоги абзацу першого підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, встановлених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В протоколі №1221 від 02.04.2025 гр. ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о "19" годині "30" хв. 02.04.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 в кабінеті №13.

В протолі наявний підпис особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 .

Також, в протоколі наявні пояснення ОСОБА_1 , а саме: «Я, ОСОБА_3 , при зміні місця мешкання не знала, що необхідно подавати цю інформацію до ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

ОСОБА_1 другий примірник протоколу отримала, про що свідчить її підпис.

В подальшому, 02 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 винесено постанову про адміністративне правопорушення №1221 відносно ОСОБА_1 , в якій вказано, що гр. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте з 20.02.2025 являється порушником військового обліку з прчини не повідомлення про зміну місця проживання та в семеденний строк ТЦК та СП щодо взяття на військовий облік (ст. 37 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу»), чим порушила вимоги абзацу першого підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, встановлених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487. Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (а.с. 8).

Однак, позивач не згодна з вищезазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме постановою №1221 від 02 квітня 2025 року та вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Статтею 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 3 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Відповідно до Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) Призовники, військовозобов`язані та резервістиповинні:

1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов 'язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально- первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;

7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;

Відповідно до ч.10 ст. 1 Закону України «» Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу військовому резерві, зобов`язані: виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру Територіальної громади від 05.04.2025, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Як вбачається з військово-облікового документу «Резерв+», ОСОБА_1 є військовозобов?язаною (а.с.9)

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов?язаного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 взята на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.56).

Довідкою від 03.10.2023 №6344- підтверджується, що 03.10.2023 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та змінила місце проживання з села Кабичівка Марківського району Луганської області на місто Мерефа Харківської області (а.с.5).

Так, на ОСОБА_1 , як на військовозобов`язану відповідно до равил військового обліку, про які зазначено у рішенні вище, був покладений обов`язок особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Відповідно дост. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - два місяці з дня його виявлення.

Правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинене позивачем, було виявлено 20 лютого 2025 року.

Представник позивача у письмових поясненнях зазначив, щовідповідач жодним чином не спростував позицію стосовно того, що ОСОБА_1 здійснила адміністративне правопорушення 10.10.2023, а тому мала бути притягнута до відповідальності згідно до ст.210 КУпАП у редакції, чинній на момент вчинення правопорушення, тобто у вигляді штрафу від 510,00 грн. до 850,00 грн., так як закон не має зворотної дії в часі. При цьому притягнуто її до відповідальності мало бути не пізніше 2 місяців з дня вчинення правопорушення, тобто до 10.12.2023.

Крім того, представник позивача посилався на те, що справи про адміністративне правопорушення містять довідку з місця роботи позивача, з якої вбачається, що остання працює в ТОВ «Європейський медичний центр пластичної та відновлювальної хірургії «Естет Медікал» з 03.11.2023. Відтак відповідачу було достеменно відомо, що позивач є працевлаштованою, а тому він з метою встановлення початку перебігу строку притягнення до адміністративної відповідальності був зобов`язаний встановити дату, коли відповідний ТЦК та СП дізнався про те, що військовозобов`язані особа перемістилися з тимчасово окупованої території і не стала на військовий облік.

Дійсно, як вбачається з матеріалів адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , наданої стороною відповідача, в ній наявна довідка 6/25-д від 02.04.2025 ТОВ «Європейський медичний центр пластичної та відновлювальної хірургії «Естет Медікал» згідно якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 працює сестрою медичною операційною за основним місцем роботи з 03.11.2023 (а.с.55).

Також, позивачем надано повідомлення стосовно ОСОБА_1 від 07.11.2023 ТОВ «Європейський медичний центр пластичної та відновлювальної хірургії «Естет Медікал» адресовано ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.39).

Суд зазначає, оскільки законом визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх місця проживання зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, що позивачем виконано не було, підстави вважати, що відповідач повинен був сам дізнатися про те, що позивач не подав документи про зміну місця проживання відсутні та є такими, що не мають законного обґрунтування.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушенняне містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, позивач була зобов`язана після спливу семиденного строку з моменту зміни місця проживання повідомити про це орган, де вона перебувала на військовому обліку, тобто такий безперервно не виконувала покладений на неї обов`язок, передбачений законом, відтак правопорушення вчинене позивачем тривало більше двох років, що кваліфікується як триваюче правопорушення.

Так, правопорушення, вчинене позивачем було виявлено відповідачем 20.02.2025 та ОСОБА_1 02.04.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3ст.210 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова винесена в межах строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч. 1ст. 38 КУпАП.

З наведеного випливає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу територіального центру комплектування та соціальної підтримки має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 порушила правила військового обліку та не повідомила у встановлений строк відповідний орган територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зміну свого місця проживання.

Відповідач, у своєму відзиві надав наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі та свідчать про правомірність прийнятого рішення, а також свідчать про те, що посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 було дотримано законодавчих гарантій об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З наявних у матеріалах справи доказів випливає, що при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вищевказаних приписів чинного законодавства, зокрема щодо встановлення всіх обставин справи.

З огляду на вищенаведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №1221 від 02.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП є законною та обгрунтованою.

Таким чином, на підставі наведеного, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, постанова в справі про адміністративне правопорушення №1221 від 02.04.2025 за формою і змістом відповідає вимогам ст. ст.255,256,283 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу накладено на позивача в межах санкції ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 139 КАС України, судовий збір залишається за позивачемм.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 139, 205, 241-246, 286 КАС України, ст. 8, 19, 61, 67 Конституції України, ст. 10, 14 КУпАП, ст. 1 «Про оборону України», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 ,код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 19.05.2025

Суддя В.В. Труханович