Справа № 640/18999/19
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології мереж" до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Технології мереж" звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу №1239 від 26.09.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.
Згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.10.2019 в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.
Головне управління ДПС у м. Києві подало заяву про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що наказ податкового органу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки є реалізований у спосіб проведення контролюючим органом перевірки та оформлення її наслідків у вигляді акту фактичної перевірки, а в подальшому винесенням податкових повідомлень-рішень. Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 відповідач вказує, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступних мотивів.
Головним управлінням ДПС у м.Києві 26.09.2019 винесено наказ №1239 про проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології мереж". Підставою для проведення перевірки слугувала доповідна записка Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 25.10.2019 №226/26-15-05-07-02-16.
Не погодившись із таким наказом, позивач оскаржив його шляхом звернення до суду із даною позовною заяву.
Водночас, на підставі направлення від 01.10.2019 №66/26-15-05-07-02-18 та наказу №1239 від 26.09.2019 контролюючим органом в період з 02.10.2019 по 07.10.2019 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Технології мереж", за результатами якої 15.10.2019 складено акт №23/26-15-05-07-02-10/34746208 (а.с.52-63).
В силу вимог ст.81 Податкового кодексу України у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).
Зі змісту акту вбачається, що 01.10.2019 контролюючим органом здійснено вихід за податковою адресою ТОВ "Технології мереж" де встановлено відсутність посадових осіб Товариства, про що складено акт від 01.10.2019 №154/26-15-05-07-02-16. В телефонній розмові керівник Товариства повідомив, що отримає наказ та ознайомиться із направленням 02.10.2019. Прибувши 02.10.2019, посадовими особами контролюючого органу вручено позивачу під розписку копію наказу про проведення перевірки від 26.09.2019 №1239 та пред`явлено під розписку направлення на проведення перевірку від 01.10.2019 №66/26-15-05-07-02-18. Попри відмову ТОВ "Технології мереж" від проведення перевірки, контролюючим органом з урахуванням дотримання умов допуску до проведення документальної виїзної перевірки, визначених ст.81 Податкового кодексу України, проведено перевірку Товариства.
Отже, контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, за результатами перевірки складено акт про проведення перевірки та винесено податкові повідомлення-рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу з призначення і проведення перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення. У зв`язку з чим, не погодилася із позицією судів попередніх інстанцій у частині задоволення позову про протиправність наказу щодо призначення перевірки, оскільки такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи наведену вище правову позицію, суд дійшов висновку, що спірний в цій справі наказ №1239 від 26.09.2019 не порушує прав, свобод або інтересів позивача, що в силу положень частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства.
Незгода з наказом про проведення перевірки може бути підставою для оцінки наслідків або результатів перевірки (припису, постанови, рішення про анулювання ліцензії, інших санкцій) або ж скасування санкцій, пов`язаних із недопуском до проведення перевірки, правомірності такого недопуску. Оскарження самого лише наказу не призводить до реального захисту прав суб`єкта перевірки, а тому не відповідає завданням адміністративного судочинства.
Таким чином, неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
Як наслідок, суд доходить висновку про те, що такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
При цьому поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Виходячи із вищевикладеного, провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології мереж" до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки підлягає закриттю.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 47, 189, 238, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву Головного управління Державної податкової служби у м.Києві задовольнити.
Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології мереж" до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.