Справа № 240/11510/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/11510/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т. П. від 11 квітня 2025 року ВП № 76689756 про накладення штрафу у розмірі 5100, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 240/11364/24 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13 грудня 2023 року без обмеження максимальним розміром та встановлено її розмір 23684,63 грн. При цьому пенсійним органом нараховано доплату за період з 13 грудня 2023 року по 30 листопада 2024 року в розмірі 7869,25 грн, яка буде виплачена по надходженню відповідного бюджетного фінансування, а з 01 грудня 2024 року виплата пенсії здійснюється з урахуванням судового рішення у справі № 240/11364/24. Зауважує, що виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Зазначає, що інформацію про виконання рішення у справі № 240/11364/24 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ).

Щодо пенсійної виплати з 2025 року зауважує на тому, що відповідні обчислення та виплата проводяться позивачем відповідно до нововведень згідно зі статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", відповідно до якої пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Своєю чергою, такий порядок визначено Кабінетом Міністрів України у постанові від 03 січня 2025 року № 1, з урахуванням та відповідно до положень якої виплачується пенсія стягувача.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти доводів та вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заперечує. Зазначає, що при перевірці виконання рішення суду у справі № 240/11364/24 на підставі заяви стягувача встановлено, що загальний підсумок пенсійної виплати (з надбавками) становить 26738,23 грн, а виплачується 23684,63 грн, тобто боржником станом на 11 квітня 2025 року рішення не виконується без поважних причин, оскільки до судовим рішенням зобов`язано пенсійний орган перерахувати та виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром. Тому виконавцем обґрунтовано винесено оскаржувану постанови про накладення штрафу на боржника. З таких підстав просить суд відмовити у позові.

Розглянувши доводи у позовній заяві та відзиві на позов, з`ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, визначаючись у цьому спорі суд виходить з такого.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 240/11364/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити пенсію ОСОБА_1 з 13 грудня 2023 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Вказане рішення набрало законної сили 14 листопада 2024 року, у зв`язку із чим Житомирським окружним адміністративним судом 02 грудня 2024 року було видано ОСОБА_1 виконавчий лист.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. винесено постанову від 03 грудня 2024 року ВП № 76689756 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 240/11364/24, виданого 02 грудня 2024 року Житомирським окружним адміністративним судом, та вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

23 березня 2025 року до відповідача звернувся стягувач ( ОСОБА_1 ) із заявою, у якій зазначено про невиконання судового рішення у справі № 240/11364/24 щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, оскільки при здійсненні перерахунку пенсії у 2023 році підсумок пенсії становив 26738,23 грн, однак виплата пенсії натепер проводиться у сумі 23647,32 грн, тобто із застосуванням обмеження максимальним розміром.

11 квітня 2025 року відповідач виніс спірну постанову про накладення на боржника штрафу керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі Закон № 1404-VIII) в сумі 5100,00 грн, з підстав невиконання судового рішення станом на 11 квітня 2025 року без поважних причин у зв`язку з обмеженням пенсійної виплати максимальним розміром: розмір нарахованої пенсії складає 26738,23 грн, до виплати 23684,63 грн.

Суд з`ясував, що згідно з розрахунком суми, що підлягає доплаті за пенсійною справою № N/A4987, ОСОБА_1 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 240/11364/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області нараховано 7869,25 грн за період з грудня 2023 року по листопад 2024 року. Інформацію про виконання судового рішення у справі № 240/11364/24 та про суми нарахованих, але не виплачених коштів доведено до Пенсійного фонду України шляхом внесення інформації про рішення суду до "Реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України" підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом № 1404-VIII.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 360/3573/20.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі № 560/594/20 наголосив, що накладення штрафу за невиконання рішення суду жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів, однак, без наявності об`єктивних підстав не може нівелювати Закон № 1404-VIIІ.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено судом, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 240/11364/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з 13 грудня 2023 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в результаті якого загальний розмір пенсії склав 23684,63 грн, у тому числі: основний розмір пенсії 23199,60 грн; індексація базового ОСНП 2022 (19034,74 х 0,1400) 2664,86 грн; індексація базового ОСНП 2023 (21699,6 х 0,1970) 1500,00 грн; підвищення або надбавки до пенсії: надбавка дітям війни 66,43 грн; підвищення за особливі заслуги перед Україною 418,60 грн.

На виконання рішення суду стягувачу нараховано доплату за період з грудня 2023 року по листопад 2024 року в розмірі 7869,25 грн.

З метою отримання додаткового фінансування, інформацію про виконання зазначеного рішення суду та про суму нарахованих, але невиплачених коштів надано Пенсійному фонду України, як розпоряднику бюджетних коштів вищого рівня, шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" ІКІС ПФУ.

Суми пенсії, донараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 року № 21-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 грудня 2021 року № 35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 "Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсії, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду". Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.

З 01 квітня 2021 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", якою вносяться зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596.

Пунктом 3 цієї постанови закріплено, що Пенсійному фонду України до 01 квітня 2021 року провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Постановою також внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, відповідно до якого Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Отже, з 01 квітня 2021 року функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України, а не на його територіальні органи. Тому, відсутність у Головного управління повноважень щодо виплати пенсії (виплати заборгованості на виконання судового рішення) унеможливлює визнання протиправним дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 240/5188/24.

Фінансування пенсійних виплат відповідно до затвердженого на поточний рік бюджету Пенсійного фонду України здійснюється в порядку, визначеному розділом ІХ "Виконання бюджету Пенсійного фонду України" Постанови № 35-1.

Станом натепер Головним управлінням виплачена заборгованість за рішеннями судів, які набрали чинності по 19 листопада 2020 року.

Враховуючи викладене, збільшення видатків на фінансування вказаної бюджетної програми Міністерством соціальної політики України відповідно Пенсійному фонду України на даний час не проведено.

Частина друга статті 8 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", частина друга статті 72 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частина четверта статті 3 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" закріплюють положення, згідно з яким кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України.

Згідно зі статями 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

За змістом частини першої статті 73 Закону № 1058-IV, кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Таким чином, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Оцінюючи докази в матеріалах справи в їх сукупності суд доходить висновку про поважність причин відсутності повного виконання рішення суду у справі № 240/11364/24, а відтак у зв`язку з цим необґрунтованість оскаржуваної постанови у цій частині.

Відсутність безпосередньої виплати з Державного бюджету коштів пенсіонеру не свідчить про очевидну винну/бездіяльність позивача, як боржника, позаяк конкретні строки для такої виплати виконавчим документом не визначені. Окрім того, позивачем доведено до головного розпорядника бюджетних коштів у визначений законодавством спосіб про необхідність збільшенням такого фінансування. Отже, для вказаних правовідносин застосування штрафу не виконує спонукаючої, стимулюючої функції для боржника.

Такі висновки суду відповідають позиції Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 03 грудня 2024 року у справі № 240/19129/24.

Що ж до покладених в основу оскаржуваної постанови висновків державного виконавця про невиконання без поважних причин рішення суду у справі № 240/11364/24 в частині поточних виплат з 01 січня 2025 року суд виходить з того, що, насамперед, визначальним питанням у межах розгляду цієї справи є невиконання судового рішення без поважних причин, а відтак ключовим є надання оцінки підставам невиконання рішення суду в аспекті їх поважності у розумінні Закону № 1404-VIII.

А тому слід врахувати, що 01 січня 2025 року статтею 46 Закону України від 19 листопада 2024 року № 4059-IX "Про Державний бюджет на 2025 рік" установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 46 Закону України від 19 листопада 2024 року № 4059-IX "Про Державний бюджет на 2025 рік" Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 03 січня 2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", якою установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

Згідно з доданими розрахунками по пенсійній справі № N/A4987 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання Закону України від 19 листопада 2024 року № 4059-IX "Про Державний бюджет на 2025 рік" та постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" було проведено відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 , після якого розмір пенсійної виплати склав 23647,32 грн, що підтверджується перерахунком пенсії. Як вбачається з перерахунку пенсії стягувача, позивачем починаючи із січня 2025 року було застосовано розмір пенсії стягувача в сумі 26738,23 грн, що був встановлений на виконання рішення суду, та саме з нього було проведено обрахунок пенсії з 01 січня 2025 року відповідно до наведених вище норм.

В контексті викладеного, у справі, що розглядається, суд виходить з того, що предметом спору у цій справі є постанова державного виконавця про накладення штрафу на пенсійний орган (боржника) за невиконання рішення суду без поважних причин, тобто відповідність спірного індивідуального акта критеріям у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як доводить позивач, виконання судового рішення у справі № 240/11364/24 з 01 січня 2025 року здійснюється відповідно до законодавчих нововведень, а тому суд погоджується, що зміна правового регулювання щодо порядку нарахування та виплати пенсії, запроваджених Законом України від 19 листопада 2024 року № 4059-IX "Про Державний бюджет на 2025 рік" та постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", є обставинами, які можуть впливати на виконання рішення суду суб`єктом владних повноважень після такої зміни.

При цьому надання правової оцінки обґрунтованості застосування пенсійним органом положень, пов`язаних зі змінами у законодавстві з 01 січня 2025 року, які регулюють питання розрахунку пенсій, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та встановлення виплат із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення на період дії воєнного стану в Україні, не охоплювалось судовим розглядом у межах справи № 240/11364/24, а тому виходить за межі предмету судової перевірки й у цій справі.

Зважаючи на те, що позивачем вжито конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду у справі № 240/11364/24, а саме здійснено перерахунок пенсії стягувача, за наслідком такого перерахунку сформовано доплату за період 13 грудня 2023 року по 30 листопада 2024 року в сумі 7869,25 грн, яка підлягає виплаті стягувачу при отриманні позивачем бюджетних асигнувань, виділених з Державного бюджету на цю мету, а обставини щодо застосування коефіцієнтів пенсійних виплат до відповідних сум перевищення 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", не досліджувалися під час судового розгляду справи № 240/11364/24, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності їх дій, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами статті 139 КАС України та з урахуванням висновку Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2023 року у справі № 815/4246/17 судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 КАС України, суд

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (майдан Соборний, 1, м. Житомир, 10014, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 11 квітня 2025 року ВП № 76689756 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судовий збір у сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 КАС України.

Суддя О.Г. Приходько

19.05.25