Справа № 640/24017/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/24017/20

16 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства "Укррентсервіс" до Державної служби України з безпеки на транспорті визнання протиправною постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Укррентсервіс" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті визнання протиправною постанови №203339 від 02.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.07.2020 управлінням Укртрансбезпеки було здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом Benalu, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Укррентсервіс». У зв`язку з вчиненим правопорушенням, передбаченим абзацом 14 частиною першою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», посадовою особою управління Укртрансбезпеки винесена постанова №203339 від 02.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500,00 грн.

Позивач не погоджується із винесеною постановою, посилаючись на те, що транспортний засіб яким здійснювалось перевезення та який належать позивачу, 01.03.2018 було передано на підставі договору оренди транспортних засобів № 01-3/18 від 01.03.2018 в оренду ТОВ «Майстер-Трак» (Орендар). Строк дії договору протягом одного року з моменту підписання, з можливістю автоматичної пролонгації. Між сторонами договору складено акт прийому - передачі транспортного засобу в оренду від 01.03.2018. Крім того, згідно товарно-транспортної накладної від 27.08.2018 №27/08, перевізником є ТОВ «Майстер-Трак».

Таким чином, на думку позивача відповідальність за перевищення обмежень маси чи навантажень на дорогах загального користування та адміністративно-господарську санкцію має нести саме перевізник, яким в даному випадку є ТОВ «Майстер-Трак».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та відповідачу запропоновано надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

03.02.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва найшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що заперечує проти позовних вимог та вказав, що при здійсненні перевірки водій не надав працівникам Укртрансбезпеки договору оренди транспортного засобу та не повідомив, що являється працівником іншої юридичної особи та що фактично здійснює перевезення інша юридична особа. Виявлення факту порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт та встановлення наявності підстав для притягнення особи до відповідальності за виявлене порушення відбувається саме на момент проведення рейдової перевірки на основі пред`явлених водієм документів.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з урахуванням усіх обставин, що мали значення для її прийняття.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 прийнято до провадження дану адміністративну справу згідно Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду №2825-IX від 13.12.2022, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені). Запропоновано учасникам справи у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали надати суду додаткові пояснення у справі щодо позовних вимог та заперечень на них.

Ухвалою суду від 02.05.2025 продовжено процесуальний строк розгляду справи №640/24017/20 поза межами процесуального строку розгляду справи.

Додаткових пояснень у справі щодо позовних вимог та заперечень на них, в тому числі інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, 04.07.2020 посадовими особами управління Укртансбезпеки в Одеській області на габаритно-ваговому комплексі на автодорозі М-05, Київ-Одеса 450км+500 м, було здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом BENALU, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Укррентсервіс», під керуванням водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_3 від 04.06.2020.

Під час перевірки водій надав посвідчення водія, свідоцтво реєстрації транспортного засобу та товарно-транспортну накладну №604688 від 03.07.2020.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №604688 від 03.07.2020 водієм здійснювалося перевезення вантажу насіння соняшника. Автомобільним перевізником зазначено ТОВ «Майстер-Трак». Транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , причіп номерний знак НОМЕР_2 (арк.справи 47).

Під час перевірки посадовими особами управління Укртансбезпеки в Одеській області виявлено, порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху України під час надання послуг з перевезення вантажу соняшник згідно ТТН №604688 від 03.07.2020 перевищення вагових обмежень на одну вісь складає 11750 кг замість допустимих 11 т. Відповідальність за вказане порушення передбачено абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 237401 від 04.07.2020 (арк.справи 46).

У поясненнях про причини порушення водій вказав, що з актом ознайомлений від пояснень відмовився.

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту №237401 від 04.07.2020 було призначено на 02.09.2020 та проведено без участі представника позивача.

За результатами розгляду акта №237401 від 04.07.2020, начальником управління Укрансбезпеки у Хмельницькій області 02.09.2020 винесено постанову №203339 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500,00 грн, відповідно абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (арк.справи 43).

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок №1567), визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Також відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктами 16, 17 Порядку № 1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.

Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Пунктом 20 Порядку №1567 визначено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з пунктом 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

З аналізу положень вказаної статті випливає, що вказаний в статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» перелік документів не є вичерпним.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Тобто, як зазначено в абзаці 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за встановлене правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.

Таким чином, спірним питанням в межах цієї справи є встановлення факту чи є позивач перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Отже, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду у поставові від 09.08.2019 у справі №806/1450/16, який в силу положень ч.5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для врахування, а саме: «оскільки вказаний транспортний засіб у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий позивачем у користуванні іншій особі, а тому позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III».

Судом встановлено, що 01.03.2018 між Приватним підприємством «Укррентсервіс» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстер-Трак» (орендар) укладено договір оренди транспортних засобів №01-03/18 (арк.справи 25).

У пункті 1.1 договору встановлено, що орендодавець передає, орендар приймає у тимчасове платне користування автотранспортні засоби, серед яких

- MAN TGA 18.440, державний номер НОМЕР_1 ;

- BENALU T34C напівпричіп державний номер НОМЕР_2 .

Пунктом 3.1 даного Договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом 1 року з можливістю автоматичної пролонгації у разі відсутності письмових заперечень однієї із сторін за 10 календарних днів до дати закінчення строку дії Договору.

Пунктом 2.1 договору визначено, що передача, зазначеного у п. 1.1. та 1.2. цього Договору майна повинна бути здійснена, а Орендарем прийнята в оренду шляхом підписання Акту прийому-передачі майна, який є його невід`ємною частиною.

На виконання умов договору оренди транспортних засобів №01-03/18 01.03.2018 складено акт прийому-передачі транспортних засобів (арк.справи 27).

У статті 764 Цивільного кодексу України передбачено можливість автоматичної пролонгації договору оренди при фактичному продовженні орендних відносин після закінчення строку договору, якщо одночасно мають місце такі умови:

- орендар продовжує користуватися майном після закінчення строку договору;

- орендодавець не заперечує проти цього протягом 1 місяця з дня закінчення строку договору.

Договір у зазначених випадках вважається поновленим на строк, раніше встановлений договором.

Тобто, у випадку коли сторони не заперечують проти продовження дії договору оренди транспортного засобу, після закінчення строку дії договору орендар продовжує користуватися майном (транспортним засобом), а орендодавець протягом місяця після закінчення строку дії договору утримався від будь-яких дій щодо повернення об`єкта оренди, договір оренди вважається пролонгованим на строк, указаний у договорі

Як встановлено судом, під час перевірки водій надав посадовим особам управління Укртансбезпеки товарно-транспортну накладну №604688 від 03.07.2020, у якій зазначено, що автомобільним перевізником є ТОВ «Майстер-Трак», а отже договір оренди транспортних засобів №01-03/18 від 01.03.2018 станом на час проведення перевірки був чинним.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутня інформація щодо визнання вказаного договору оренди транспортних засобів №01-03/18 01.03.2018, укладеного між Приватним підприємством «Укррентсервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстер-Трак», нечинним, нікчемним чи удаваним, а тому в силу вимог статей 73-74 КАС України він є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом того, що автомобільним перевізником у цьому випадку не є Приватне підприємство «Укррентсервіс».

Також, суд звертає увагу, на те, що відповідно до пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користуванняі(або)розпорядження транспортним засобом.

З аналізу змісту цієї норми суд констатує, що вона за своєю правовою природою є регулятивною дозвільною нормою, а не зобов`язальною. Відтак, її положення не зобов`язують позивача отримувати тимчасовий реєстраційний талон, надаючи право керування транспортним засобом іншій особі, яке його орендує.

Отже, з наведеного слідує, що на час складання акта перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом №237401 від 04.07.2020 транспортний засіб MAN TGA 18.440, державний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом BENALU T34C державний номер НОМЕР_2 був переданий позивачем в оренду третій особі, а тому позивач у спірних правовідносинах не має статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності.

При цьому, суд відхиляє і доводи сторони відповідача про те, що при здійсненні перевірки водій не надав працівникам Укртрансбезпеки договору оренди транспортного засобу та не повідомив, що являється працівником іншої юридичної особи, з огляду на те, що саме на відповідачеві лежить відповідальність за повне і коректне складання акту перевірки.

Інші доводи та аргументи, наведені сторонами, судом не оцінюються, позаяк не впливають на правомірність оскаржуваного рішення, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті.

За таких обставин суд робить висновок, що акт перевірки №237401 від 04.07.2020, який складений без встановлення належного суб`єкта відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, не може бути належною підставою у розгляді справи щодо притягнення такого суб`єкта до адміністративно-господарської відповідальності.

Таким чином, позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України "Про автомобільний транспорт" і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивач довів, що ним не вчинено порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке зазначено в акті перевірки №237401 від 04.07.2020, а відтак його протиправно притягнено до відповідальності за порушення на підставі постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.09.2020 №203339.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, правомірність спірного рішення суду не доведена.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач за подання даної позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн, а отже, такі судові витрати підлягають до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Укррентсервіс" до Державної служби України з безпеки на транспорті визнання протиправною постанови, задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті №203339 від 02.09.2020 про застосування до Приватного підприємства "Укррентсервіс" адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Укррентсервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 травня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Приватне підприємство "Укррентсервіс" (місцезнаходження: вул. Шевченка, 64, поверх 3, м. Хмельницький, 29007, );

відповідач:

- Державна служба України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.