Справа № 335/4496/25
Суддя: Сиротенко В. К.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4496/25 2-аз/335/1/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Сиротенко В.К., розглянувши за власної ініціативи питання про виправлення описки в ухвалі Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 14.05.2025 у справі № 335/4496/25,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 через систему «Електронний суд» до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Коноваленка О.Ю., до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви в порядку ст. 116 ЦПК України.

Ухвалою від 14.05.2025 в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Судом встановлено, що під час виготовлення повного тексту ухвали судом допущено помилку в мотивувальній частині ухвали, яка не впливає на суть прийнятого судом рішення.

Відповідно до частини першої статті 253 КАС України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

За приписами частини другої статті 253 КАС України, питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи наведене, суд з власної ініціативи вважає за необхідне внести виправлення до мотивувальної частини ухвали від 14.05.2025, які не змінюють суті постановленого судового рішення.

Керуючись статтями 241, 253, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Виправити описку в ухвалі від 14.05.2025 та викласти мотивувальну частину ухвали в наступній редакції:

«12.05.2025 через систему «Електронний суд» до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Коноваленка О.Ю., до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви в порядку ст. 116 ЦПК України.

В своїй заяві посилається на те, що відносно ОСОБА_1 було протиправно складено ІНФОРМАЦІЯ_2 протокол № 756 про адміністративне правопорушення, яке нібито було ним вчинено шляхом ненадання «представникам Відповідача» військово-облікових документів. До протоколу позивач надав свої пояснення викладені на окремому листі. Розгляд протоколу справи про притягнення заявника до адміністративної відповідальності було призначено на 10 год. 00 хв. 07 квітня 2025 року в приміщенні відповідача. Заявник не був присутнім при розгляді зазначеного протоколу в зв`язку з його мобілізацією 30 березня 2025 року працівниками відповідача та відправлення в навчальну частину. Постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не отримував. Звернувшись 21 квітня 2025 року через свого представника до відповідача з адвокатським запитом 08 травня 2025 року було отримано безглузду та незаконну відмову в наданні документів з підстави ненадання оригіналу ордеру про надання правничої допомоги, що суперечить вимогам ст. 20 та 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою про скасування постанови про притягнення заявника до адміністративної відповідальності посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскарження постанови про притягнення заявника до адміністративної відповідальності і час передбачений для подання позову про скасування постанови спливає, виникла необхідність у забезпеченні даного доказу. Окрім того, є підстави припускати, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 навмисне не надають вищезазначену постанови для стягнення коштів з заявника в подвійному розмірі, тому подання відповідних доказів стане згодом неможливим або надто утрудненим.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 справу розподілено та передано для розгляду судді Сиротенко В.К.

Судове засідання для розгляду заяви призначене на 14.05.2025.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 14.05.2025 представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви та додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 2 ст. 114 КАС України).

За змістом частини 1 статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів, серед іншого, має бути зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів згодом може стати неможливим або ускладненим.

Аналізуючи наведені положення КАС України суд зауважує, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті/знищенню у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

В даному ж випадку, із змісту поданої заяви слідує, що позивачем не наведено жодного аргументу, які б могли бути оцінені у контексті частини 1 статті 114 КАС України, як підстави для забезпечення доказів.

В поданій заяві про забезпечення доказів представник заявника фактично ототожнив механізм забезпечення доказів та їх витребування за загальною процедурою, передбаченою процесуальним законом.

Однак заявнику слід розмежовувати процесуальні інститути "забезпечення доказів" та "витребування доказів" у загальному порядку.

За правилами частини 1 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з частиною 2 статті 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу заявника, що ототожнення ним понять "витребування доказів" та "забезпечення доказів" в даному випадку є помилковим, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Проте, наведені представником заявника у заяві про забезпечення доказів доводи не містять жодних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений/знищений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до частини 5 статті 117 КАС України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

В даному ж випадку, виходячи зі змісту поданої заяви, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, адже заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

З огляду на викладене, підстави для задоволення поданої заяви, на переконання суду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 117, 248, 256, 294 КАС України,».

Копію ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.К. Сиротенко