Справа № 300/4703/21
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" травня 2025 р. справа № 300/4703/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови від 04.03.2015 в частині
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням положень ст. 287 КАС України та призначено судовий розгляд на 13.09.2021 о 10:00 год (а.с.89-90).
Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ухвалу від 03.09.2021 про відкриття провадження у справі №300/4703/21 отримало 10.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 98).
Вказаною ухвалою від 03.09.2021 про відкриття провадження в адміністративній справі встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали строк до 10.09.2021 для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Однак, своїм правом на подання відзиву чи інших письмових доказів відповідач не скористався.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
13.09.2021 на електронну адресу суду надійшла заява про зупинення провадження у справі.
На адресу суду 14.04.2025 від представника позивача надійшла заява про поновлення провадження у справі.
Ухвалою суду від 24.04.2025 заяву представника позивача про поновлення провадження у справі №300/4703/21 - задоволено. Провадження в даній справі поновлено (а.с.148-150).
07.06.2021 позивачем подано додаткові пояснення, які по своїй суті є заявою про збільшення позовних вимог. Протокольною ухвалою від 07.06.2021 відмовлено в прийнятті даної заяви, як такої, що подана з порушенням приписів ч. 1 ст. 47 КАС України.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується супровідним листом про відправлення повістки про виклик на офіційну елекронну пошту відповідача, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Третя особа у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Згідно ч. 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.
Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 та частини четвертої ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі, КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, судом встановлено такі обставини.
Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 у справі №0917/2-304/2011 задоволено частково позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ "Укрсоцбанк" 118 059,58 грн, по договору кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 та 1300,59 грн судових витрат (а.с. 21-22).

Зазначене рішення набрало законної сили 17.04.2012.

19.10.2012 на примусове виконання рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області видано виконавчий лист.

27.02.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46659357 по примусовому виконанню виконавчого листа Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 19.08.2013 №2/0917/32/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредит Кокекшн Груп" боргу в сумі 119 360,17 грн (а.с. 19).

Також, 04.03.2015державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесено постанову у виконавчому провадженні ВП № 46659357 по примусовому виконанню виконавчого листа Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 19.08.2013 №2/0917/32/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредит Кокекшн Груп" боргу в сумі 119 360,17 грн та виконавчого збору у розмірі 11 936,02 грн (а.с.20).

Позивач вважаючи неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції по винесенні постанови від 04.03.2015 у виконавчому провадженні №46659357, якою постановлено розпочати стягнення в розмірі 20% від заробітної плати до погашення боргу в розмірі 119360,17 грн на користь ПАТ "Укрсоцбанк" в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 11936,02 грн та вважаючи протиправною постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 04.03.2015 винесену у виконавчому провадженні №46659357, в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 11936,02 грн, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, при вирішенні даної справи, суд керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначалося судом вище, ухвалою суду від 13.09.2021 зупинено провадження в справі № 300/4703/21 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ "Альфа-Банк" про визнання неправомірними дій державного виконавця по винесенні 04.03.2015 у виконавчому провадженні №46659357 постанови, якою постановлено: розпочати стягнення в розмірі 20% від заробітної плати до погашення боргу в розмірі 119360,17 грн на користь ПАТ "Укрсоцбанк" в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 11936,02 грн та скасування постанови від 04.03.2015, винесену у виконавчому провадженні №46659357, в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 11936,02 грн до набрання законної сили судовим рішенням у справі №354/1187/21 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ "Альфа-Банк" про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про початок проведення стягнення із заробітної плати боржника (а.с. 121-123).

На адресу суду 14.04.2025 від представника позивача надійшла заява про поновлення провадження у справі. Зазначена заява мотивована тим, що ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2024 у справі №354/1187/21, задоволено у повному обсязі скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про початок проведення стягнення із заробітної плати боржника. 03.03.2025 Івано-Франківським апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу правонаступника АТ "Укрсоцбанк" АТ "СЕНС БАНК" на ухвалу Яремчанського міського суду від 01.10.2024 у справі №354/1187/21. Вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2024 у справі №354/1187/21 - залишено без змін (а.с.133-146).

Ухвалою суду від 24.04.2025 заяву представника позивача про поновлення провадження у справі №300/4703/21 - задоволено. Провадження в даній справі поновлено (а.с.148-150).

В ухвалі Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2024 у справі №354/1187/21, зокрема зазначено, що за результатами оглянутої у судовому засіданні витребуваної цивільної справи №0917/2-304/2011, встановлено, що після набрання законної сили рішенням суду, 19.10.2012 року представник стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» отримав виконавчий лист по вказаній справі.

Однак, виконавчий лист був втрачений при пересилці (матеріали цивільної справи № 0917/2-304/2011, а.с. 123).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №354/665/13-п за заявою ПАТ «Укрсобанк» про видачу дублікату виконавчого листа, 10.07.2013 року стягувач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду про видачу дубліката виконавчого листа (а.с. 2).

19.08.2013 Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк», на підставі ухвали суду від 22.07.2013 видано дублікат виконавчого листа з виконання зазначеного вище рішення суду, у зв`язку із втратою останнього.

22.08.2013 дублікат виконавчого листа № 0917/2-304/2011 направлено представнику ПАТ «Укрсоцбанк» Калініченку С.Б. (а.с. 118, справа №0917/2-304/11).

Як вбачається зі змісту дубліката виконавчого листа (№0917/2-304/2011, провадження по справі №2/0917/32/12), який датований 12.03.2013, останній стосується рішення суду від 12 березня 2012 року, про що свідчить аналогічний номер справи (Справа № 0917/2-304/2011 р., провадження по справі № 2/0917/32/12) та аналогічна резолютивна частина рішення суду: «Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 118059 гривень 58 копійок боргу по договорі кредиту № 17-32/350 від 12.04.2007 року та 1300 гривень 59 копійок судових витрат.

У цьому дублікаті виконавчого листа, виданому 19 серпня 2013 року, вказано: «Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 04 травня 2013 року.» (т.1, а.с. 24).

Як вбачається з дубліката виконавчого листа у відмітках державного виконавця про виконання рішення зазначено: « 1. Відмовлено у відкритті виконавчого провадження п. 8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим, в ході судового розгляду справи встановлено, що 27.02.2015, тобто через один рік і шість місяців після того, як було видано дублікат виконавчого листа та майже через рік і дев`ять місяців після того як закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання (кінцевий строк пред`явлення до виконання: 04.05.2013), державним виконавцем Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 46659357 з виконання вказаного виконавчого листа.

Як вбачається зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження, стягувачем зазначено ТОВ «Кредит Колекшн Груп» а не ПАТ «Укрсоцбанк», який був стороною стягувачем у справі та у дублікаті вказаного виконавчого листа (т.1, а.с. 16).

04.03.2015 державним виконавцем Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесено також постанову, відповідно до якої розпочато стягнення 20% від заробітної плати боржника ОСОБА_1 до погашення боргу в розмірі 119 360 грн 17 коп на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Утриману суму перераховувати згідно рахунку, який вказаний у виконавчому листі (а.с. 17).

Стягувачем знову зазначено ТОВ «Кредит Колекшн Груп» а не ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Кредит Колекшн Груп» припинило свою діяльність 27.02.2019 року на підставі судового рішення про припинення юридичної особи у зв`язку із визнанням її банкрутом від 28.01.2019 №910/27342/15 (а.с. 64).

Із листа ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/352 від 20.05.2020 вбачається, що кошти, утримані згідно виконавчого листа Яремчанського міського суду від 19.08.2013 № 2/0917/32/12, перераховувалися відповідно до розпорядження ВДВС Івано-Франківського МУЮ Головного управління юстиції в Івано-Франківській області за наступними реквізитами: Одержувач: УДК у м. Івано-Франківськ, р/р: 0001; код платежу: 21081300, МФО: 836014; код: 37951998. (а.с. 38).

Відповідно до відповіді № 05.1-06-10/2522 від 12.08.2021 Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області вказаний вище розрахунковий рахунок 0001 у період з 01.01.2018 по 30.04.2018 був відкритий для зарахування надходжень державного бюджету за кодом бюджетної класифікації доходів 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» на ім`я Головного управління ДКСУ в Івано-Франківській області (а.с. 70).

02.10.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 , поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007. В ході розгляду справи з`ясовано, що кошти, які стягувалися із грошового забезпечення ОСОБА_1 в ході виконання рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2012 у справі №0917/2-304/2011 за договором кредиту №17-32/350 від 12.04.2007 в рамках відкритого виконавчого провадження ВП № 46659357 на рахунки ПАТ «Укрсоцбанк» чи рахунки його правонаступника - АТ «Альфа-Банк» не поступали, а право вимоги за кредитним договором №17-32/350 від 12.04.2007 ПАТ «Укрсоцбанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» не відступало.

Для встановлення дійсних обставин справи представник скаржника адвокат Гайтанюк М.М. звернулася з адвокатськими запитами.

За змістом відповідей Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.08.2021 року №01-42/706 та Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 року № вих. 0917/2-304/2011/9562/2021, питання про заміну стягувача з ПАТ «Укрсоцбанк» на ТОВ «Кредит Колекшн Груп», а також поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання судами не розглядалося.

Яремчанським міським судом Івано-Франківської області також встановлено, що за інформацією з Єдиного державного реєстру вбачається, що рішення суду набрало законної сили 17.04.2012.

У дублікаті виконавчого листа вказується, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 04 травня 2013 року (т.1, а.с. 24).

Дублікат виконавчого листа видано 19 серпня 2013 року.

Отже, вказаний виконавчий документ видано після закінчення річного строку звернення рішення суду до виконання.

Частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 та частинами першою, другою ЦПК України у діючих редакціях надавалося право стягувачеві, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Однак, у матеріалах справи відсутня інформація про те, що стягувач звертався із заявою про поновлення строку звернення виконавчого листа до суду.

Також, ні представник правонаступника стягувача, ні представник ДВС доказів того, що було поновлено строк звернення виконавчого листа до виконання не надали.

Відповідно до відповіді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.08.2021 №01-42/706 в період з 01.01.2011 по 05.08.2021 проваджень по цивільних справах, де сторонами являються ПАТ «Укрсоцбанк» чи ТОВ «Кредит Колекшн Груп» не зареєстровано (т.1, а.с. 68).

Згідно з відповіддю Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 № вих. 0917/2-304/2011/9562/2021 питання про поновлення строку звернення до виконання дублікату виконавчого листа, виданого Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 19.08.2013 у справі №0917/2-304/11 (провадження №0/0917/32/12) не розглядалось (т.1., а. с. 69)

Відсутні і будь-які рішення з цього питання у Єдиному державному реєстрі судових рішень за номером справи № 0917/2/-304/11.

Такі докази не містяться і в матеріалах виконавчого провадження №46659357 з виконання вказаного виконавчого листа, які витребувані судом від Івано-Франківського міського відділу ДВС ПЗМУ Міністерства юстиції (т.1 а.с. 168-216).

Таким чином, суд прийшов до висновку що строк звернення до виконання виконавчого листа не був поновлений в у становленному законом порядку, а відтак і виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/0917/32/12, виданого 19.08.2013, відкрито поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що суперечить вимогам законодавства.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадженні» у діючій на той час редакції, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.

Таким чином, державний виконавець не вправі був відкривати виконавче провадження ВП №46659357 від 27.02.2015 року, а мав відмовити у відкритті у зв`язку із пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 у діючій редакції, на час виникнення спірних правовідносин, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична особа або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачалося, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім`я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Так, у виконавчому листі боржником визначено ОСОБА_1 заявника у справі, а стягувачем Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (т.1, а. с. 24).

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2015 ВП №46659357, стягувачем у ній зазначено ТОВ «Кредит Колекшн Груп», а не ПАТ «Укрсоцбанк».

Будь-які рішення, які стали підставою для зміни сторони стягувача у виконавчому провадженні з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ТОВ «Кредит Колекшн Груп» - відсутні.

Державним виконавцем жодних доказів того, що в рамках оспорюваного виконавчого провадження мала місце заміна сторони стягувача не надано.

Також не надано пояснень, чому стягувачем в оспорюваній постанові зазначено ТОВ «Кредит Колекшн Груп», а не ПАТ «Укрсоцбанк».

За змістом відповідей Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області та Яремчанського міського суду Івано-Франківської області питання про заміну сторони виконавчого провадження ПАТ «Укрсоцбанк» на ТОВ «Кредит Колекшн Груп» у виконавчому провадженні №46659357 судами не розглядалось (листи від 06.08.2021 №01-42/706 та від 16.08.2021 №вих. 0917/2-304/2011/9562/2021, т.1, а.с. 68, 69).

У Єдиному державному реєстрі судових рішень та у витребуваних матеріалах виконавчого провадження №46659357 з виконання вказаного виконавчого листа, (т.1 а.с. 168-216) також відсутні будь-які рішення з цього питання.

Відтак, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем, всупереч вимог закону, без будь-яких правових підстав, самостійно змінено сторону виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2015 ВП №46659357, шляхом зазначення стягувачем ТОВ «Кредит Колекшн Груп» замість ПАТ «Укрсоцбанк».

Таким чином судом встановлено, що державним виконавцем в порушення вимог законодавства без будь-яких правових підстав відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа строк пред`явлення до виконання якого минув, та в межах цього виконавчого провадження всупереч вимогам законодавства змінено належного стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на неналежного - ТОВ «Кредит Колекшн Груп».

Відтак, дії державного виконавця є неправомірними, а оспорювана постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №46659357 від 27.02.2015 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Неправомірними є і дії державного виконавця з приводу прийняття постанови від 04.03.2015 року про стягнення 20% від заробітної плати ОСОБА_1 до погашення боргу в рамках цього виконавчого провадження, що призвело до стягнення коштів із заробітної плати боржника ОСОБА_1 на рахунки неналежних стягувачів.

Так, в рамках вказаного виконавчого провадження ВП №.03.2015 державним виконавцем Круць Л.Ю. прийнято постанову, відповідно до якої розпочато стягнення в розмірі 20% від заробітної плати до погашення боргу в розмірі 119360, 17 грн на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Однак, стягувачем у цій постанові далі зазначено ТОВ «Кредит Колекшн Груп».

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2020 №11/352/1 із грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.04.2015 по 05.04.2018 утримано згідно виконавчого листа №2/0917/32/12 від 19.08.2013 суму у розмірі 85 876 грн 97 коп (т.1, а.с. 37).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Кредит Колекшн Груп» припинило свою діяльність 27.02.2019 у зв`язку із визнанням її банкрутом (а.с. 64).

Із листа ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11/352 від 20.05.2020 вбачається, що кошти, утримані згідно виконавчого листа Яремчанського міського суду від 19.08.2013 № 2/0917/32/12, перераховувалися відповідно до розпорядження ВДВС Івано-Франківського МУЮ Головного управління юстиції в Івано-Франківській області на розрахунковий рахунок: 0001 (а. с. 38).

Відповідно до відповіді ГУ Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області вказаний вище розрахунковий рахунок 0001 у період з 01.01.2018 по 30.04.2018 був відкритий для зарахування надходжень державного бюджету за кодом бюджетної класифікації доходів 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» на ім`я Головного управління ДКСУ в Івано-Франківській області (лист № 05.1-06-10/2522 від 12.08.2021, а.с. 70).

Таким чином, внаслідок безпідставної зміни державним виконавцем сторони виконавчого провадження та прийняття вказаної вище оспорюваної постанови, впродовж декількох років відбувалося відрахування у розмірі 20% із грошового забезпечення ОСОБА_1 на рахунки юридичних осіб, які не є стягувачами згідно виконавчого листа №2/0917/32/12, виданого 19.08.2013.

Зважаючи на вимоги діючого законодавства, встановлені по справі обставини, досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що відкриття виконавчого провадження поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання потягло вчинення неправомірних дій державним виконавцем, а саме безпідставна заміна сторони стягувача у виконавчому провадженні, та постановлення незаконних постанов, зокрема, постанови від 27.02.2015 про відкриття виконавчого провадження, постанови від 04 березня 2015 року про стягнення 20% від заробітної плати боржника, суд приходить до висновку, що такі дії державного виконавця є неправомірними, а самі постанови є незаконними та підлягають скасуванню (а.с.133-139).

Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 жодної кореспонденції від державного виконавця Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, а також від Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), як правонаступника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, не отримував, в тому числі і постанови про початок проведення стягнення із його грошового забезпечення від 04.03.2015, позивач зареєстрований в с. Микулпчин, уч. Паленина, Надвірнянського району, (а станом на 2015 рік - Яремчанської міської ради), Івано-Франківської області, Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Із оскаржуваної постанови державного виконавця Круць Л.Ю. від 04.03.2015 вбачається, що боржник працює в ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 . Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постанови державного виконавця у виконавчому провадження №46659357 направлялися за цією ж адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ніколи не проживав, ніколи не був зареєстрований і не ніколи працював. Безпосередньо саме в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 на військовій службі не перебував (він проходив військову службу на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а сам ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

За адресою: вул. Шевченка, 11, м. Івано-Франківськ знаходиться Католицький ліцей Святого Василія Великого, що підтверджується інформацією із сайту ліцею.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), копії постанов державного виконавця га інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими - документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням пром винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постаново про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Прете, як встановлено матеріалами справи, державний виконавець не зверталася до відповідних територіальних органів МВС України, ДМС з запитами для отримання відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування позивача, дійсне місце реєстрації, місце проживання та місце роботи боржника не встановила, відповідно постанови у виконавчому провадженні №46659357 надсилалися на невірну адресу.

Враховуючи, що ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2024 визнано дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції відносно ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження № 46659357 від 27.02.2015 щодо виконання дубліката виконавчого листа №2/0917/32/12, виданого 19.08.2013 Яремчанським міським судом Івано-Франківської області у справі № 0917/2-304/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредит Колекшн Груп" 119 360,17 грн - неправомірними; визнано дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Круць Л.Ю. відносно ухвалення у виконавчому провадженні №46659357 постанови від 04.03.2015 року, згідно з якою розпочато стягнення в розмірі 20% від заробітної плати ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" до погашення боргу в розмірі 119 360,17 грн неправомірними; скасувано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Круць Л.Ю. від 27.02.2015 про відкриття виконавчого провадження №46659357 з виконання дубліката виконавчого листа №2/0917/32/12, виданого 19.08.2013 Яремчанським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредит Колекшн Груп" 119 360,17 грн; скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Круць Л.Ю. від 04.03.2015 у виконавчому провадженні №46659357, згідно з якою розпочато стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" в розмірі 20% від заробітної плати до погашення боргу в сумі 119 360,17 грн, то суд визнає неправомірними дії державного виконавця Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції по винесенні постанови від 04.03.2015 у виконавчому провадженні №46659357, якою постановлено розпочати стягнення в розмірі 20% від заробітної плати до погашення боргу в розмірі 119360,17 грн на користь ПАТ "Укрсоцбанк" в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 11936,02 грн та визнає протиправну постанову державного виконавця Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 04.03.2015 винесену у виконавчому провадженні №46659357, в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 11936,02 грн.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства (далі також КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Водночас, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Тобто, законодавець в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів та довести його недобросовісність.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, не надав доказів на підтвердження вчинення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа, а відтак, не довів правомірності своїх дій та рішень.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Виходячи з викладеного, оцінюючи фактичні дані, матеріали справи, а також встановлені судом факти порушення відповідачем порядку проведення виконавчих дій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1816,00 грн, що підтверджується квитанцією від 26.08.2021 № 9242-9539-1148-9787, дублікат якої знаходиться в матеріалах адміністративної справи.

Відтак, зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1816,00 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У пункті 269 Рішення у справі/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (згідно договору про надання правової допомоги від 04.10.2019 №15, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу додаткової угоди №1 від 30.09.2021, становить в загальній сумі 5000,00 грн на оплату правової допомоги, а саме: усна консультація з вивченням документів, вивчення останніх рішень судової практики, оформлення позовної заяви, представництво інтересів в суді.

Суд вказує, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Суд зауважує, що предмет спору в цій справі не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Враховуючи наведені вище обставини, зміст та обсяг наданих послуг, суд вважає заявлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Крім того, під час розгляду справи, судом встановлено, що Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) змінено на Івано-Франківський відділ державної виконавчої в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, без зміни коду ЄДРПОУ, у зв`язку з чим суд допускає заміну назви відповідача.

Таким чином, з Івано-Франківського відділу державної виконавчої в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1500 грн, оскільки такий розмір є розумно необхідним у цій справі. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (код ЄДРПОУ - 35021710, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови від 04.03.2015 в частині - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції по винесенні 04.03.2015 у виконавчому провадженні №46659357 постанови, якою постановлено розпочати стягнення з ОСОБА_1 в розмірі 20% від заробітної плати до погашення боргу в розмірі 119360,17 грн на користь ПАТ "Укрсоцбанк" в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 11 936,02 грн.

Визнати протиправну та скасувати постанову державного виконавця Круць Л.Ю. відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 04.03.2015 винесену у виконавчому провадженні №46659357, в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 11 936,02 грн (10%).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського відділу державної виконавчої в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ - 35021710, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , с. Микуличин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78590) судовий збір у розмірі 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень та частину витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень.

Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.