Справа № 320/15025/25
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 травня 2025 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Вівдиченко Т.Р., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Парінова А.Б. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Прилуцької В.А. про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старшого державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Прилуцької В.А. про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Згідно Протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11 квітня 2025 року, визначено склад колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя: Парінов А.Б., судді: Грибан І.О., Беспалов О.О.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Апелянту було надано десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги шляхом подання суду апеляційної інстанції оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

30 квітня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Парінова А.Б. від розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Парінова А.Б. визнано необґрунтованою. Передано справу № 320/15025/25 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Відповідно до Протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2025 року, для вирішення вказаного питання визначено суддю Вівдиченко Т.Р.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Парінова А.Б., суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно частини 8 статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до частини 11 статті 40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Так, вказана заява про відвід судді Парінова А.Б. мотивована тим, що, на переконання заявника, суддею протиправно залишено апеляційну скаргу без руху, з огляду на звільнення апелянта від сплати судового збору.

Крім того, заявник зазначив, що копія ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року, яку видав помічник судді, була виготовлена з оригіналу ухвали, за яку, виходить, несе відповідальність помічник судді, а не суддя Парінов А.Б., так як на оригіналі ухвали немає підпису судді.

За приписами ч.ч. 1-2 статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 39 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому, частина 4 статті 36 КАС України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Як зазначалося, в якості підстав для відводу, заявник посилається на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у даній справі, якою, його апеляційну скаргу залишено без руху з підстав ненадання доказів сплати судового збору.

Водночас, заявник вказує, що судовий збір не справляється за подання апеляційної та касаційної скарг на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Разом з тим, наведені доводи не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, з огляду на те, що, в силу вимог ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу.

Відтак, постановлення суддею ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху не може бути підставою для відводу судді Парінова А.Б. від розгляду даної справи, в силу ч. 4 ст. 36 КАС України.

Також, безпідставними є твердження заявника, що на оригіналі ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року відсутній підпис судді Парінова А.Б., оскільки, згідно матеріалів справи, така ухвала підписана суддею (а.с. 12-13).

З приводу посилання заявника на те, що копія ухвали суду, яку видав помічник судді, була виготовлена з оригіналу ухвали, за яку, виходить, несе відповідальність помічник судді, а не суддя Парінов А.Б., то, відповідно до приписів пункту 20 Положення про помічника судді, затвердженого Рішенням Ради суддів України 18.05.2018 № 21, помічник судді здійснює оформлення копій судових рішень для направлення сторонам у справі та іншим учасникам справи, які беруть участь у справі відповідно до вимог процесуального законодавства, контролює своєчасність надсилання копій судових рішень.

Проаналізувавши наведені у заяві ОСОБА_1 доводи, суд приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Шостого апеляційного адміністративного суду Парінова А.Б. у цій справі, оскільки, заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі судді у розгляді даної справи.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у його неупередженості, зі змісту доводів заяви про відвід не вбачається.

Наявності інших підстав, передбачених ст. ст. 36 та 37 КАС України, для відводу судді заявником не надано.

Враховуючи наведені обставини справи та відсутність обґрунтувань заявника про відвід підставами, передбаченими КАС України, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Парінова А.Б. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 242, 311, 321, 325, 328 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Парінова А.Б. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вівдиченко Т.Р.