Справа № 520/26438/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 р. № 520/26438/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМСВ" до Харківської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТОМСВ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2024/000240/2 від 19.03.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2024/000275 від 19.03.2024 року.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення про коригування митної вартості №UА807000/2024/000240/2 від 19.03.2024 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2024/000275 від 19.03.2024 року є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.

Ухвалою суду від 01.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечувє з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість заявлених до митного оформлення товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.

Суд зазначає, що згідно положень ч.ч.1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Товариство обмеженою відповідальністю «АТОМСВ», , як юридична особа приватного права зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.03.2013.

Основний вид діяльності за КВЕД: 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням. Інші види діяльності за КВЕД: 46.14 діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, судоми та літаками, 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.63 оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Підприємство зареєстроване як платник податку на додану вартість (свідоцтво платника №30).

Судовим розглядом справи встановлено, що 15 листопада 2019 року між ТОВ АТОМ СВ та SHANDONG SOLID SOLDER CO., LTD (Qingao, China) укладено контракт №SLD20191115AU на поставку металопродукції (далі - товар), визначного в специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту. Відповідно до пункту 2 контракту №SLD20191115AU від 15.11.2019 ціна за одиницю товару встановлюється в доларах США на умовах FOB порт Кіндао (Китай), і включає упаковку, маркування товару, а також навантажувально-розвантажувальні роботи в порту відправки, навантаження товару на борт судна та митне оформлення в країні продавця (в Китаї). Ціна товару, умови оплати, кількість, пакування та маркування вказується в специфікаціях до контракту (пункт 2.2, 4.1 контракту).

Сторонами 22.09.2023 підписано специфікацію №6, якою погоджено поставку товару 1) проволока стальна ER70S-6 діаметр 1,0 мм/велика котушка, 2) проволока стальна ER70S-6 діаметр 1,2 мм/бочка 250, 3) проволока алюмінієва ER4043, діаметр 1,0 мм/середня коробка, 4) проволока алюмінієва ER4043, діаметр 1,2 мм/середня коробка, 5) проволока алюмінієва ER4043, діаметр 1,2 мм/велика коробка, 6) проволока алюмінієва ER5356, діаметр 1,0 мм/середня коробка, 7) проволока алюмінієва ER5356, діаметр 1,2 мм/середня коробка, 8) проволока алюмінієва ER5356, діаметр 3,0 мм/бухта, 9) проволока порошкова Е71Т/GS, діаметр 0,8 мм/середня котушка, 10) проволока порошкова Е71Т/GS, діаметр 1,0 мм/середня котушка.

Загальна сума товару, вказана в специфікації 34421,14 доларів США.

Згідно із специфікацією від 22.09.2023 умови поставки товару - FOB Кіндао (Китай). Строк поставки товару в Україну 120 днів. Умови оплати: авансовий платіж 9600,00 доларів США протягом 20 днів після підписання специфікації, авансовий платіж 22348,64 доларів США протягом 60 днів після підписання специфікації, авансовий платіж 2472,50 доларів США протягом 80 днів після підписання специфікації.

19.03.2024 року митним брокером Приватним акціонерним товариством ХАРКІВХАРЧПРОМ від імені позивача відповідно до договору-доручення №1 від 07.02.2024 було подано до Харківської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера №24UA75U5 щодо оформлення вищезазначених товарів за першим методом.

На підтвердження заявленої у митній декларації №24UA75U5 від 19.03.2024 митної вартості товару, яка становить 34421,14 доларів США та еквівалентно 1341543,20 грн разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: 1) пакувальний лист №SLD2030922АТО від 22.09.2023; 2) рахунок-фактура (інвойс) №SLD2030922АТО від 22.09.2023; 3) Коносамент №233186616А від 09.12.2023; 4) автотранспортна накладна А№107712 від 17.03.2024; 5) сертифікат про походження товару №С70019 від 18.02.2024; 6) платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №17 від 11.10.2023; 7) платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №24 від 10.11.2023; 8) платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №25 від 22.11.2023; 9) документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортні витрати) №20240229 від 29.02.2024; 10) зовнішньоекономічний договір (контракт) №SLD20191115AU від 15.11.2019; 11) доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) (специфікація) №6 від 22.09.2023; 12) договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.02.2024; 13) сертифікат якості б/н від 17.11.2023; 14) сертифікат якості б/н від 21.11.2023; 15) сертифікат якості б/н від 29.11.2023; 16) сертифікат якості б/н від 03.12.2023; 17) копія митної декларації країни відправлення №00020266 від 06.12.2023.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи представника позивача стосовно того, що транспортування придбаного товару, що включає в себе міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів, вартість морського фрахту здійснювалось та інші додаткові супутні послуги (страхування вантажу/контейнерного обладнання, огляд контейнера в порту, зважування, відбір проб, рентген, понаднормове зберігання вантажу/контейнера в порту, сертифікати, простій автотранспорту, денередж, детеншен і інші) здійснювалось компанією Maersk A/S (Данія, Копенгаген) відповідно до заявки №11 від 28.02.2024 до договору №UA00197532 від 07.09.2022, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю АТОМ СВ.

Також, позивачем укладено було договір доручення від 01.02.2024 №1/02-24 з Товариством з обмеженою відповідальністю морське транспортне агентство ДЕЛЬТА КАРГО ЛОГІСТИК про надання послуг з організації та забезпечення транспортно-експедиторського обслуговування (надалі ТЕО) експортного, імпортного, транзитного чи іншого вантажу, який належить або оперується замовником.

Згідно довідки про транспортні витрати №20240229 від 29.02.2024, наданої експедитором ТОВ МТА ДЕЛЬТА КАРГО ЛОГІСТИК, транспортні-експедиційні витрати (вантажно-розвантажувальні роботи, транспортування) вантажу у контейнері TGHU9883705, коносамента №233186616 при перевезенні вантажу для позивача за маршрутом Порт Циндао, Китай Порт Констанца, Румунія п/п Порт Рені м. Харків, становило 5920,00 доларів США. Слід зазначити, що 5920,00 доларів США це розмір вартості всього маршруту з Порту Циндао (Китай) до м. Харків (Україна) за весь контейнер, який складався з двох партій товару загальною масою 25775 кг, що відповідає інформації зазначеній в коносаменті.

Згідно пакувального листа №SLD2030922АТО від 22.09.2023, частиною вказаного вантажу вагою 15794 кг була поставка з SHANDONG SOLID SOLDER CO., LTD.

Отже представником позивача вказано, що шляхом вирахування пропорції ваги, витрати склали 2310,12 доларів США, що вказано в довідці про вартість транспортних витрат.

Як зазначено представником позивача, вказаним підтверджується, що позивачем до митної вартості товару включені послуги з транспортування, що підтверджується наданими до позову документами.

Судовим розглядом справи встановлено, що 19.03.2024 року Управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Харківської митниці направлено запит (повідомлення), індикатор №8449030f-f75d-40cf-bab9-cd906f5c64d5 до МД№24UA75U5 декларанту, в якому зазначено, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару 2, спрацюванням профілю ризику АСАУР Інспектор 2006, та виконання положень ст.54 МК України та відповідно до вимог ст.53 МК України декларанту протягом 10 календарних днів запропоновано подати додаткові документи: 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст.254 МКУ); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза); 9) транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо.

Позивачем було надано відповідь митному органу, в якій зазначено, що всі наявні документи для митного оформлення товару надавалися разом з декларацією, у зв`язку з чим просив відповідача задекларувати товари за визначеною в митній декларації вартістю.

Однак, Харківською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000240/2 від 19.03.2024 за резервним методом відповідно до положень ст.64 МК України, за яким вартість товару 2 розраховано за ціною 1,2 долари США/кг.

Зі змісту вказаного рішення, а саме графи 33 вбачається таке:

Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленим декларанту. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не могло бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57-63 Митного кодексу України:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв?язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв?язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містили розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари (зокрема: відсутні каталоги, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) від виробника товару: відсутній переклад митної декларації країни відправлення, що суперечить вимогам ст. 254 МКУ: у наданих платіжних інструкціях в іноземній валюті або банківських металах від 11.10.2023 №17, від 10.11.2023 №24, від 22.11.2023 №25 відсутній підпис відповідальної особи (підпис платника), що є порушенням вимог постанови Правління НБУ №216 від 28.07.2008 (в редакції Постанови НБУ від 25.08.2022 №189): в гр. 22 CMR 107712 відсутній підпис та штамп Відправника та в гр. 23 відсутній підпис перевізника; відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту 233186616A; в коносаменті 233186616А відсутні умови оплати морського фрахту: довідка про транспортні витрати 20240229 від 29.02.2024 надано від особи, яка безпосередньо не є перевізником, згідно наданій до митного оформлення CMR: відсутній договір з особою, зазначеною в CMR 107712; відсутній транспортно-експедиційний договір з особою, зазначеною в довідка про транспортні витрати 20240229 від 29.02.2024; інформація у гр.3 CMR 107712 надана неповністю, тобто відсутня інформація про місце розвантаження; відсутній транспортний рахунок, заявка від перевізника, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського фрахту, згідно умов коносаменту 233186616А; в CMR №107712, наданому до митного оформлення, місцем завантаження значиться місто Рені, а згідно довідці про транспортні витрати 20240229 від 29.02.2024 та коносаменту 233186616А Порт Константа, тобто, можливо, не включені всі складові до розрахунку митної вартості; а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених л.3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості товару;

2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари;

4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;

5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником в зв?язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. З метою забезпечення повноти оподаткування контролюючим органом було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 2) 1,2 $/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного Рішення по товарам стала наявна у митного органу цінова інформація на подібний (аналогічний) товар, оформлений на таких саме комерційних умовах (FOB) у максимально наближений час, в схожій кількості (13960 кг), з однаковою країною виробництва (CN), що також мало схожі характеристики та складалося зі схожих компонентів, завдяки чому виконує однакові функції, з тих що наявні: №UA209230/2024/17626 від 26.02.2024. При прийнятті даного Рішення відповідачем застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби. України від 01.07.2021 №476.

Відтак, відповідачем коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості склали: товари - 2) 1,2$/кг. Вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана, митним органом наведено у електронному повідомленні декларанту. Також відповідачем повідомлено що згідно п.6 статті 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у т.ч. у разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості Харківською митницею складено картку відмови №UA807200/2024/000275 про відмову у митному оформленні товарів у зв`язку з неможливістю здійснення такого оформлення через неправильне визначення митної вартості товарів та прийняттям рішення про коригування митної вартості №UА807000/2024/000240/2 від 19.03.2024.

Як встановлено під час розгляду справи, з метою уникнення простою транспортних засобів та дефіциту товару у виробництві, декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч.7 ст.55 МК України оформивши товар за митною декларацією: № 24UA37U2 від 19.03.2024.

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, прийнятими із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п.23 ч.1 ст.4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.8 ст.257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, положеннями ч.4 ст.53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст.55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч.4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що приписами ч.3 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення про коригування митної вартості товару вбачається, що останнє містить висновки митного органу про встановлення порушень під час митного оформлення товарів.

Надаючи оцінку вказаному, суд стосовно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів зазначає наступне.

Митним органом було направлено на адресу позивача лист, яким витребовувались такі додаткові документи: 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст.254 МКУ); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза); 9) транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо.

Однак, після направлених позивачем на адресу митного органу листів, останнім було прийнято спірне у цій справі рішення про коригування митної вартості, в якому вказано на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Так, представником відповідача вказано на обставини наявності недоліків у поданих до митного оформлення документів, а саме:

- аналіз цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі ЄАІС Держмитслужби) виявив, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений;

- невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, у зв`язку з тим, що використані підприємством відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також документи, подані позивачем при митному оформленні, містять розбіжності, які суттєво впливають на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- надані до митного оформлення документи містять розбіжності в частині, хто саме виступав перевізником по даній партії товару, ніяких договорів про надання транспортно-експедиційних послуг до митниці надано не було, ані з ТОВ «Дельта Карго Логістик», ані з Стрийм Трейд Європа, ані з «TMG Logistics»;

- вартість морського фрахту, згідно з довідкою про транспортні витрати від 29.02.2024 №20240229 за 40 футовий контейнер суперечить інформації, зазначеної в листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 16.01.2024 № 81;

- надана до митного контролю CMR № 107712 містить порожні розділи, обов`язкові для заповнення або не містить даних, а саме: у графі 22 відсутній штамп і підпис відправника, у графі 23 відсутній підпис перевізника;

- на момент прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2024/000240/2 від 19.03.2024 у митного органу був відсутній договір транспортного експедирування № UA00197532 від 07/09/2022, заявка №11 від 28.02.2024, договір доручення від 01.02.2024 №1/01-24, заявка №1 від 29.02.2024, рахунок на оплату №4 від 29.02.2024;

- згідно п.4.1 розділу 4 контракту №SLD20191115AU від 15.11.2019 «Оплата за товары, поставляемые по настоящему контракту, производится согласно условий оплати, которые указаны в спецификациях к настоящему контракту». Відповідно до специфікації № 6 від 22.09.2023 передбачено передплата в розмірі 9600$ протягом 20 днів з дати підписання специфікації, авансовий платіж в розмірі 22348,64$ протягом 60 днів після підписання специфікації та авансовий платіж 2472,5 $ протягом 80 днів після підписання специфікації. До митного оформлення надано 3 платіжні доручення: №17 від 11.10.2023 на суму 22304,09 $; №25 від 22.11.2023 на суму 2472,5$; №24 від 10.11.2023 на суму 22348,64$. Всі платіжні доручення у графі призначення платежу посилаються специфікацію №6 від 22.09.2023 та контракт №SLD20191115AU від 15.11.2019, однак сума в платіжних дорученнях перевищує суму, що зазначена в інвойсі, специфікації та суму, що фактично зазначена в № 24UA75U5 від 19.03.2024 34421,14 що може свідчити про заниження митної вартості товарів та суми, з якої фактично повинні були сплачуватись податки (враховуючи пільгову ставку в 0% на ввізне мито код 020);

- декларантом ані під час митного контролю і митного оформлення, ані під час процедури консультацій перекладу митної декларації країни відправлення № 00020266 від 06.12.2023 не було надано.

Надаючи оцінку вказаним доводам представника відповідача, суд зазначає таке.

Як повідомлено суду представником позивача транспортування придбаного товару, що включає в себе міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів, вартість морського фрахту здійснювалось та інші додаткові супутні послуги (страхування вантажу/контейнерного обладнання, огляд контейнера в порту, зважування, відбір проб, рентген, понаднормове зберігання вантажу/контейнера в порту, сертифікати, простій автотранспорту, денередж, детеншен і інші) здійснювалось компанією Maersk A/S

(Данія, Копенгаген) відповідно до заявки №11 від 28.02.2024 до договору №UA00197532 від 07.09.2022, укладеного із позивачем. Також, позивачем було укладено договір доручення від 01.02.2024 №1/02-24 з Товариством з обмеженою відповідальністю морське транспортне агентство «ДЕЛЬТА КАРГО ЛОГІСТИК» про надання послуг з організації та забезпечення транспортно-експедиторського обслуговування (надалі ТЕО) експортного, імпортного, транзитного чи іншого вантажу, який належить або оперується замовником.

Згідно із довідкою про транспортні витрати №20240229 від 29.02.2024, наданої експедитором ТОВ МТА «ДЕЛЬТА КАРГО ЛОГІСТИК», транспортні-експедиційні витрати (вантажно-розвантажувальні роботи, транспортування) вантажу у контейнері TGHU9883705, коносамента №233186616 при перевезенні вантажу для ТОВ «АТОМ СВ» за маршрутом Порт Циндао, Китай Порт Констанца, Румунія п/п Порт Рені м. Харків, становило 5920,00 доларів США.

При цьому представником позивача повідомлено суду про те, що 5920,00 доларів США це розмір вартості всього маршруту з Порту Циндао (Китай) до м. Харків (Україна) за весь контейнер, який складався з двох партій товару загальною масою 25775 кг, що відповідає інформації зазначеній в коносаменті. Згідно пакувального листа №SLD2030922АТО від 22.09.2023, частиною вказаного вантажу вагою 15794 кг була поставка з SHANDONG SOLID SOLDER CO., LTD, шляхом вирахування пропорції ваги, витрати склали 2310,12 доларів США, що вказано в довідці про вартість транспортних витрат.

Відтак суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на обставини наявності розбіжності в частині перевізника по цій партії товару.

Стосовно посилань митного органу на відсутність у CMR № 107712 на відсутність у графі 22 відсутній штамп і підпис відправника, у графі 23 відсутній підпис перевізника, суд зазначає таке.

Як вбачається, міжнародної товарно транспортної накладної (CMR) №107712, у графі 16 та графі 22 є ідентифікуючі позначення (штампи) перевізника TMG LOGISTICS L.L.C., також у графі 23 зазначено номерні знаки безпосередніх транспортних засобів перевізника, графа 1 містить запис найменування відправника SHANDONG SOLID SOLDER CO., LTD. Також суд наголошує, що вказана обставина не впливає на розрахунок митної вартості. Відповідачем не обґрунтовано, яким чином вказані недоліки впливають на визначення митної вартості товару, враховуючи те, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для її визначення. СМR може бути джерелом відомостей про країну походження товару (частина дев`ята статті 43 МК України), про кількість вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування (частина друга статті 191 МК України), про автотранспортний засіб комерційного призначення, що перевозить товари (частина друга статті 221 МК України). Проте, приписами МК України не передбачено, що СМR є джерелом відомостей про митну вартість товарів. Окремі недоліки у заповненні товарно-транспортної накладної не можуть бути самостійною та достатньою підставою для відмови в митному оформленні товару за ціною контракту, якщо така підтверджена сукупністю інших доказів. Відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Стосовно доводів представника відповідача щодо відсутності перекладу митної декларація країни відправлення суд зазначає таке.

Копія митної декларації країни відправлення - це документ, який не входить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Вказаний документ належить до переліку додаткових документів, визначених положеннями Митного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Згідно з листом Державної митної служби України від 08.10.2010 №11/2-10.16/11627-ЕП, адресованим Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.

Положення про порядок підтвердження відповідності (верифікації) експортних митних декларацій та інших документів на товари, що імпортуються з Китайської Народної Республіки в Україну, яке затверджене постановою Правління Українського національного комітету Міжнародної Торгової Палати від 17.12.2010 (із змінами, внесеними згідно з Постановою ICC Ukraine №6 від 12.12.2014) визначає порядок подання, розгляду та оформлення документів, необхідних для підтвердження відповідності (верифікації) експортних митних декларацій та інших документів на товари, країною походження яких є Китайська Народно Республіка або які імпортуються з КНР.

Згідно з пунктом 1.5 вказаного Положення підтвердження відповідності (верифікація) експортних митних декларацій та інших документів, що надаються експортером КНР, здійснюється як додатковий захід в окремих випадках, пов`язаних з недостатністю у ДМСУ інформації щодо дійсних цін на імпортовані товари або сумнівами у достовірності задекларованих імпортером цін на китайські товари, або з ініціативи українського імпортера.

Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Разом з цим, відповідачем ні в електронному повідомлені, ні в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації. Так само не зазначено обґрунтування необхідності здійснення декларантом верифікації декларації країни відправлення, враховуючи, що в силу положень вказаного листа Державної митної служби України, верифікована експортна митна декларація використовується митними органами виключно як додаткова довідкова інформація.

Отже, представником позивача у наданих до суду поясненнях вказано, що на виконання вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України підприємством було подано повний пакет документ, а відтак у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів, а також при додатковому витребуванні доказів митним органом не було конкретизовано, які саме документи мають бути подані позивача, що в свою чергу не дало позивачу підстав для подання тих чи інших документів до митного органу.

Щодо визначення контролюючим органом митної вартості товарів виходячи з цінових показників аналогічних товарів, суд виходив з такого.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.02.2024 р. у справі № 804/7882/16.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 17.01.2022 р. у справі № 520/2000/19.

Проте, текст оскаржених рішень про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідачем зазначено лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної, інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах митним органом не враховано, що у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Проте, митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за резервним методами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18, від 20.06.2023 р. у справі № 1.380.2019.006247, від 15.02.2024 у справі № 640/29559/20.

Крім того, суд зазначає, що відомості з АСАУР носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Верховного Суду від 24.10.2024 р. у справі № 804/1779/16.

Таким чином, суд зазначає, що надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, а відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Крім того, декларантом надавалися додаткові пояснення за запитами митного органу.

Таким чином, позивач надав до митного оформлення усі документи, які документально підтверджують числові значення митної вартості товару, а також аргументовано додав до митної вартості товарів витрати на транспортні послуги за доставлення товарів до місця ввезення на митну територію України.

Відтак посилання представника відповідача на відсутність документального підтвердження числового значення складових митної вартості товарів не можуть вважатися обґрунтованими та доведеними.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає таке.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування сформованої Харківською митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики (постанова Верховного Суду від 17.05.2022 у справі № 809/506/17 ).

Отже, позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Тому суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2024/000240/2 від 19.03.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2024/000275 від 19.03.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із положеннями ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМСВ".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМСВ" (вул. Полтавський Шлях, буд. 56, оф.8, м. Харків, 61052, ) до Харківської митниці Держмитслужби (вул. Миколаївська, буд.16Б, м. Харків, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови - задовольнити.

Визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2024/000240/2 від 19.03.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2024/000275 від 19.03.2024.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМСВ" (вул. Полтавський Шлях, буд. 56, оф. 8, м. Харків, 61052, ) сплачену суму судового збору у розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби (вул. Миколаївська, буд.16Б, м. Харків, 61005, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.