Справа № 340/1391/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1391/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Хомича Івана Олександровича, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 22.10.2024 №24 щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003, а також період навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 30.09.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003, а також період навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 30.09.2024.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає про протиправність не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003, а також період навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983, з підстав недоліків записів у трудовій книжці щодо відсутності відомостей про реорганізацію установи Палац культури "України" на Національний палац "Україна" та помилки у дипломі по-батькові позивача '' ОСОБА_2 " замість вірного " ОСОБА_3 ". Вказані недоліки не можуть бути підставою для відмови в призначенні пенсії за віком.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.03.2024 року відкрито провадження у даній справі. Вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу встановлений строк для подання процесуальних заяв по суті спору.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області (надалі відповідач) поданий відзив на позов, у якому зазначено про не зарахування до загального страхового стажу періоду навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983, оскільки вказане у дипломі ( НОМЕР_1 ) по батькові особи, зазначене як ОСОБА_2 , не відповідає паспортним даним особи ОСОБА_3 . Також не було зараховано до загального страхового стажу період роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003 згідно записів трудової книжки ( НОМЕР_2 ), оскільки у ній відсутні відомості про реорганізацію установи ''Палац культури ''Україна'' ''Національний палац ''Україна''. Також до страхового стажу не зарахований період роботи з 05.05.2003 по 30.01.2004 через відсутність нарахування та сплату страхових внесків.

Дослідивши зміст позовних вимог та докази, долучені до справи, суд, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком від 15.10.2024 року (а.с.36-37).

За результатом розгляду заяви ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 22.10.2024 року №24, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Згідно з наданими документами страховий стаж становить 22 роки 21 день (надалі - спірне рішення, а.с.9). До страхового стажу не були враховані:

- період навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983 згідно диплому ( НОМЕР_1 ), оскільки по батькові особи, зазначене як ОСОБА_2 , не відповідає паспортним даним особи ОСОБА_3 ;

- період роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003 згідно записів трудової книжки ( НОМЕР_2 ), оскільки записи внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 № 162, а саме: відсутні відомості про реорганізацію установи ''Палац культури ''Україна'' ''Національний палац ''Україна'';

- період роботи з 05.05.2003 по 30.01.2004 згідно записів трудової книжки ( НОМЕР_2 ), оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про нарахування та сплату страхових внесків.

Отже, правомірність та законність спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.

У постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18 Верховний Суд зазначив, що ''пенсія за віком'' - це свого роду ''державний депозит'' (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера після досягнення певного віку.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 26 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2024 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

Щодо не зарахування періоду навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983 згідно диплому, суд зазначає наступне.

Вказаний період навчання не був зарахований до страхового стажу, оскільки по батькові позивача у дипломі зазначене як ОСОБА_4 льович, а згідно паспортних даним позивача ОСОБА_4 лійович.

Перш за все, суд констатує про допущену помилку у по-батькові позивача у дипломі НОМЕР_1 (а.с.35), оскільки за правилами українського правопису, по-батькові вірним є '' ОСОБА_3 ''.

КЗ Професійної освіти ''Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою'' листом від 13.02.2025 року №063/24-90 надано інформацію про те, що ОСОБА_1 дійсно навчався в Технічному училищі №16 м. Києва з 01.09.1982 по 22.07.1983 та отримав диплом за № НОМЕР_3 (а.с.9).

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо неможливості зарахування вказаного періоду, оскільки помилка у правописі по-батькові, жодним чином не може бути перешкодою у зарахуванні періоду навчання до загального страхового стажу. А відтак, спірне рішення в цій частині є протиправним.

Щодо не зарахування до страхового стажу період роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003, суд зазначає наступне.

Відмовляючи у зарахуванні вказаного періоду роботи позивача з 19.09.1983 по 17.03.2003 відповідач зазначив про те, що записи внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 №162, а саме: відсутні відомості про реорганізацію установи Палац культури ''Україна'' ''Національний палац ''Україна''.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.

Трудова книжка НОМЕР_2 оформлена 21.09.1983 року містить такі записи (а.с.14-16):

Штамп Палац культури ''Україна''

- №1 від 19.09.1983 - прийнятий на посаду механіка в слаботочний комплекс наказ №125-к від 16.09.1983;

- №2 від 0.10.996 переведений на посаду електромеханіка 6 розряду інженера технічної інформації наказ №37-к від 20.09.1996;

- №3 від 23.08.1998 у зв`язку з веденням в дію орг.упр.структури та штатного розпису НП ''Україна'' призначений на посаду інженера електроніка 1 категорії інженерно-технічної служби, за контрактом наказ №58 від 29.09.1998;

Штамп Національний палац ''Україна''

- №4 від 28.08.2000 у зв`язку з внесенням змін до чинного законодавства, призначений на посаду інженера електроніка 1 категорії інженернотехнічної служби строком на один рік наказ №145-к від 5.09.2000;

- №5 від 20.12.2000 переукладений трудовий договір на невизначений строк наказ№191-к від 20.12.2000;

- №6 від 17.03.2003 звільнений за власним бажанням наказ №17 від 14.03.2003.

Підпис начальника відділу кадрів та печатка ''Національний палац ''України''.

На переконання суду, трудова книжка позивача містить усю необхідну інформацію для зарахування періоду роботи позивача з 19.09.1983 по 17.03.2003

Записи у трудовій книжці легалізуються, тобто стають офіційним, шляхом засвідченням такого запису підписом керівника та печаткою. При цьому, відсутність інформації щодо реорганізації організаційно-правової форми підприємства, на якому працював позивач при наявності штампу ''Національний палац ''України'' свідчить про надмірний формалізм з боку пенсійного органу щодо не зарахування більш як дев`яти років пероіду роботи позивача до загального страхового стажу.

Позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому відсутність підпису уповноваженої особи у записі про звільнення позивача, не може бути підставою для не зарахування періоду роботи позивача з 19.09.1983 по 17.03.2003 до страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Такі висновки суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Щодо не зарахування до страхового стажу період роботи з 05.05.2003 по 30.01.2004, суд зазначає наступне.

Відмовляючи у зарахуванні вказаного періоду роботи до страхового стажу, відповідач зазначив про відсутність відомості в Індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нарахування та сплату страхових внесків за цей період.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОК-5 із реєстру застрахованих осіб за період з 05.05.2003 по 31.01.2004 року відсутня інформація про сплату страхових внесків представництвом ТОВ ЕсСиЕй Хайджин продакст Раша (а.с.39-42). За період з травня по липень 2003 року наявна інформація про сплату страхових внесків від ТОВ Бетта (31405839), водночас інформації про підставу отримання позивачем доходів за цей період, трудова книжка не містить.

У зв`язку із наведеним, суд погоджується із доводами відповідача щодо не зарахування періоду з 05.05.2003 по 30.01.2004, а тому в цій частині спірне рішення відповідає змісту закону.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 22.10.2024 №24 в частині відмови зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983 та період роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003, а тому вказане рішення слід в цій частині слід скасувати як протиправне.

Вирішення питання щодо призначення пенсії та обрахунок її розміру є дискрецією пенсійного органу, а тому в даному випадку суд не має права переймати на себе ці повноваження.

Водночас, саме по собі скасування спірного рішення не відновить порушеного права позивача, а тому належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.10.2024 року про призначення пенсії із зарахуванням до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983 та період роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003.

Суд зазначає про те, що позовні вимоги спрямовані до ГУ ПФУ в м. Києві не підлягають задоволенню, як такі, що звернені до неналежного відповідача, оскільки порушене право може бути відновлено суб`єктом порушення.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

При цьому, обов`язок відновлення порушеного права лежить на ГУ ПФУ у Кіровоградській області, як органу, що вирішував питання про призначення пенсії за вислуго років та прийняв спірне рішення. Відтак, позовні вимоги до відповідача - ГУ ПФУ в м. Києві не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція про зобов`язання судом вчинення дій зобов`язального характеру саме того територіального органу Пенсійного фонду України по екстериторіальності, який приймав спірне рішення, викладена в постанові Верховного Суду від 08.02.2024 в справі № 500/1216/23 та від 09.07.2024 у справі №240/16372/23.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн (а.с.19-20), а з тому, на користь позивача слід стягнути вказану суму, пропорційно до задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Кіровоградській області в розмірі 645,97 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, , м. Київ, 04053; ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 22.10.2024 №24 у частині відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983 та періоду роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003.

Зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.10.2024 року, зарахувавши до його страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 22.07.1983 та період роботи з 19.09.1983 по 17.03.2003.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 645,97 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК