Справа № 240/10283/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Житомир

справа № 240/10283/24

категорія 108070100

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро" до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна податкова служба України, про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро" звернулося до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 20.03.2024 №7 про застосування штрафних санкцій у вигляді пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 7435851,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем проведено документальну позапланову перевірку діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро" (далі - ТОВ "Баранівка-Агро"). За результатами перевірки складено акт №2582/06-30-07-07/38107088 від 16.02.2024 відповідно до висновків якого контролюючим органом встановлено, що позивачем порушено частину 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» при виконанні зовнішньоекономічних контрактів, а саме несвоєчасне надходження частини валютної виручки від нерезидента.

Вказує, що 29.02.2024 товариство надало до Головного управління ДПС у Житомирській області заперечення до акту перевірки, в яких зазначало про безпідставність та протиправність дій податкового органу щодо неврахування оригіналів документів, які підтверджують погодження сторонами зниження вартості поставленого товару, у зв"язку з невідповідністю якості товару. Зазначає, що додатково надані контролюючому органу документи впливають на розмір пені, що підлягає сплаті та спростовують встановлене контролюючим органом порушення.

Крім того, правильність перекладу з англійської на українську мову документів, не прийнятих відповідачем, засвідчена печаткою Бюро перекладів та підписом Директора Бюро перекладів Винник О.М. 28.02.2024.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 19.06.2024 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

27 червня 2024 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№36706/24), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначає, що за результатами перевірки контролюючим органом встановлено порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-УІІІ (далі - Закон №2473) при виконанні експортних контрактів від 06.02.2023 №В286-2023 та від 27.02.2023 №В296-2023, а саме: несвоєчасне надходження частини валютної виручки від нерезидента.

Вказує, що посадовими особами відповідача було встановлено, що ТОВ «Баранівка-Агро» не зверталося до суду про стягнення з нерезидента заборгованості за зовнішньоекономічними контрактами від 06.02.2023 №В286-2023 та від 27.02.2023 №В296-2023. Разом з тим, ТОВ «Баранівка-Агро» до контракту від 06.02.2023 №В286-2023 та контракту від 27.02.2023 №В296-2023 надано копії кредитових авізо щодо зниження ціни кукурудзи у зв`язку з встановленою невідповідністю якісних показників зерна від 04.04.2023 No2/5/В286-2023 на суму 17342,55 дол. США та від 14.04.2023 №2/5/В296-2023 на суму 15232,50 дол. США, відповідно.

Відповідно до довідки від 18.07.2024 судове засідання відкладено на 08.08.2024, у зв"язку з поданням представником позивача клопотання про відкладення судового засідання.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 08.08.2024 підготовче судове засідання відкладено на 03.10.2024.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 03.10.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено праву до розгляду по суті позовних вимог на 24.10.2024.

Згідно з довідкою від 24.10.2024 судове засідання відкладено на 21.11.2024, у зв"язку з надходженням до суду клопотання представника позивача про відкладення судового засідання.

Протокольною ухвалою суду від 21.11.2024 відкладено розгляд справи до 19.12.2024 з підстав надання представнику відповідача часу на підготовку письмових заперечень.

28 листопада 2024 року представник позивача надіслала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій додатково вказує, що сторони міжнародного контракту досягли домовленостей щодо оплати товару з врахуванням компенсації збитків, які визначені у листі та письмовому протесті, оскільки товар не відповідав вимогам до якості, що погоджувались у Договорі. Сторони дійшли згоди про невідповідність якості товару та відповідно погодили зниження вартості за поставлений товар, у зв`язку з чим підстава нарахування пені в розмірі 7435851,14 грн відсутня, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

17 грудня 2024 року відповідач надіслав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що надані платником копії документів не вплинули на розмір суми нарахованої пені за порушення термінів розрахунків з тих причин, що товариством під час перевірки не надано рішення про невідповідність якісних характеристик умовам договору, яке у свою чергу приймається Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті або іншим органом, уповноваженим розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору.

Щодо наданих товариством копії документів з офіційним перекладом щодо зменшення дебіторської заборгованості у зв`язку з простоями у порту вказує, що згідно з ІНКОТЕРМ 2010, усі подальші витрати несе Покупець і/або його експедитор, в тому числі за простій у порту. Саме тому письмові протести від нерезидента «ТRANSMID TRADING FZCO» (ОАЕ), про проведені коригування боргу на суми плати за простій не можуть бути враховані при обрахуванні/зменшенні суми дебіторської заборгованості.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 19.12.2024 в судовому засіданні оголошена перерва до 23.01.2025.

Відповідно до довідки від 23.01.2025 судове засідання відкладено на 06.02.2025 у зв"язку з оголошенням повітряної тривоги в м.Житомир.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 06.02.2025 у судовому засіданні оголошена перерва до 20.02.2025.

Відповідно до довідки від 20.02.2025 відкладено судове засідання до 27.02.2025 у зв"язку з надходженням до суду клопотання представника позивача про відкладення судового засідання.

Представник позивача, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву, додаткових поясненнях.

Додатково посилалася на приписи Цивільного кодексу України, згідно з якими сторони договору є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зазначає, що відносини між товариством та контрагентом за експортною операцією врегульовані нормами приватного права; визначення ціни договору та зміни ціни є правом сторін договору, окрім випадків, коли законодавством про зовнішньоекономічну діяльність передбачено заборону таких дій, проте така заборона відсутня.

Представник відповідача та третьої особи проти заявлених позовних вимог заперечила у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Третя особа - Державна податкова служба України письмових пояснень по суті справи до суду не надіслала.

У ході судового розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача, представника відповідача та третьої особи, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи, та відповідно до протокольної ухвали суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з урахуванням положень ст.193 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області отримало повідомлення від Національного банку України (далі - НБУ) про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків або строків, визначених у висновках, грошових коштів чи товарів, станом на 01.10.2023, 01.11.2023 та 01.12.2023, яка надана банками до НБУ згідно з Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 на виконання статей 12 і 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» (повідомлення АТ "Банк Кредит Дніпро" про перевищення ТОВ «Баранівка-Агро» законодавчо встановлених строків розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами від 06.02.2023 №В286- 2023 та від 27.02.2023 №В296-2023) (а.с. 189-192).

На підставі зазначеного відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.82 та пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в.о. начальника ГУ ДПС у Житомирській області 29.01.2024 прийнято наказ №251-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Баранівка-Агро». Вказаним наказом визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Баранівка-Агро» за період діяльності з 06.02.2023 по 05.02.2024, з метою контролю за дотриманням вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних контрактів від 06.02.2023 №В286-2023 та від 27.02.2023 №В296-2023 (а.с. 187).

За результатами перевірки складено акт №2582/06-30-07-07/38107088 від 16.02.2024 (далі - акт перевірки). Відповідно до висновків, викладених в акті перевірки, за її результатами встановлено порушення позивачем вимог п.2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VІІІ (далі - Закон №2473-VІІІ) при виконанні зовнішньоекономічних контрактів від 06.02.2023 №В286-2023 та від 27.02.2023 №В296-2023, а саме: несвоєчасне надходження частини валютної виручки від нерезидента.

На підставі висновків акта перевірки, контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.03.2024 №7 про застосування 7435851,14 грн пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Не погоджуючись із застосованими санкціями товариство оскаржило рішення податкового органу в адміністративному порядку.

Згідно з рішенням ДПС України від 09.05.2024 скаргу ТОВ "Баранівка-Агро" залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 20.03.2024 №7 - без змін.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпункту 19-1.1.4. пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Оскаржуючи податкове повідомлення-рішення від 20.03.2024 №7, позивач посилається на те, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області порушено вимоги чинного законодавства щодо проведення перевірки, які призвели до прийняття незаконного податкового повідомлення-рішення, зокрема, проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог валютного законодавства,

Однак, такі доводи суд вважає безпідставними, зважаючи на наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок регулюються статтею 81 ПК України.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що перед початком проведення перевірки, посадовою особою контролюючого органу вручено наказ про проведення виїзної позапланової документальної перевірки від 29.01.2024 №251-п, пред`явлено службове посвідчення та направлення від 02.02.2024 №477 та від 05.02.2024 №576 генеральному директору, що підтверджується відповідними записами у самих направленнях на перевірку та не заперечується позивачем (а.с. 111, 112).

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що контролюючим органом доведено законність та обґрунтованість процедури проведення виїзної позапланової документальної перевірки.

Щодо встановленого порушення, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що 06.02.2023 між ТОВ «Баранівка-Агро» («Продавець») та «ТRANSMID TRADING FZCO» (ОАЕ) (далі - «Покупець») укладено Контракт №В286-2023, згідно п. 1 якого «Продавець» бере на себе зобов`язання поставити, а «Покупець» прийняти та оплатити кукурудзу кормову, насипом, українського походження та/або ячмінь, насипом, українського походження та/або соняшникову олію (що надалі йменується «Товар»).

Кількість Товару визначається в Специфікаціях (п. 2.1. Контракту) та по ціні 185,00 дол. США за 1 метричну тонну кукурудзи/ячменю та 2,00 дол. США за літр соняшникової олії (згідно з п.4.1. контракту, відповідно) та відвантажити на умовах (згідно п. З Контракту) FСА: морський порт Рені (згідно INСOTERMS 2010) у термін до 31.12.2023 року (згідно п. 3.2. Контракту).

Нерезидент «ТRANSMID TRADING FZCO» (ОАЕ) «Покупець», що купує та має оплатити Товар (згідно з п. 5 Контракту) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок «Продавця» не пізніше 90 календарних днів після митного оформлення, комісії банків та банків - кореспондентів за рахунок «Покупця», можлива часткова попередня оплата, сторони погодили, що оплата за цим Контрактом може здійснюватись третьою особою.

Строк дії договору до 31.12.2023 з автоматичною пролонгацією, а у частині невиконання зобов"язань - до повного їх виконання Сторонами.

Якісні показники мають відповідати показникам, зазначеним у п.п. 2.3.-2.5. пункту 2 Контракту. В разі невідповідності показників якості Товару цим вимогам. «Покупець» має діяти згідно з пунктом 2.7. Контракту.

Так, на виконання вимог п.3 Контракту від 06.02.2023 №В286-2023 ТОВ «Баранівка-Агро» відвантажило Товар (УКТ ЗЕД:1005) згідно з митними деклараціями на загальну суму 1305638,35 дол. США, що еквівалентно 47745366,57 грн.

«ТRANSMID TRADING FZCO», ОАЕ «Покупець» за контрактом від 06.02.2023 №В286-2023, в письмовому протесті від 03.04.2023, направленому на адресу ТОВ «Баранівка-Агро», повідомило про те, що Товар, (кукурудза), поставлений компанією позивача не відповідає вимогам до якості, узгодженим в контракті. У зв`язку із чим просило ТОВ «Баранівка-Агро» компенсувати суму в розмірі 17342.55 дол. США у зв`язку із недотриманням договірних вимог до якості кукурудзи.

Згідно з даними Кредитового авізо №2/5/В286-2023 від 04.04.2023 жовтозерна кукурудза, насипом в кількості 3468,51 тон загальна сума зниження 17342,55 дол. США.

Крім того, згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту від 27.02.2023 №В296-2023, укладеного між ТОВ «Баранівка-Агро» («Продавець») та нерезидентом «АNIMAL FEED SAL» (Республіка Ліван) («Покупець»), «Продавець» зобов`язується продати Товар (п. І Контракту) - кукурудзу кормову, насипом, українського походження та/або ячмінь, насипом, українського походження та/або шрот соняшника насипом, українського походження та/або соняшникову олію в кількості: кількість Товару визначається в Специфікаціях (п. 2.1. Контракту) та по ціні 185,00дол. США за метричну тонну шроту соняшника та 2,00 дол. США за літр соняшникової олії (п. 4.1. Контракту) та відвантажити на умовах (п. 3 Контракту) FСА: морський порт Рені (згідно з INСOTERMS 2010) у термін до 31.12.2023 (згідно п. 3.2. Контракту).

«Покупець», що купує та має оплатити Товар (згідно з п. 5 Контракту), шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок «Продавця» не пізніше 90 календарних днів після митного оформлення, комісії банків та банків-кореспондентів за рахунок «Покупця», можлива часткова попередня оплата, сторони погодили, що оплата за цим контрактом може здійснюватися третьою особою. Строк дії договору до 31.12.2023 з автоматичною пролонгацією, а у частині невиконання зобов`язань - до нового їх виконання сторонами.

Згідно з п.п. 2.3.-2.5. Контракту від 27.02.2023 №В296-2023 якісні показники кукурудзи мають відповідати показникам. В разі невідповідності показників якості Товару цим вимогам, «Покупець» має діяти згідно з пунктом 2.7. Контракту.

На виконання умов п.3 Контракту від 27.02.2023 №В296-2023 ТОВ «Баранівка-Агро» відвантажило Товар (УКТ ЗЕД: 1005) згідно з митною декларацією від 04.04.2023 №23UА40U5 на суму 563602,50 дол. США, що еквівалентно 20610154,38 гривень.

«АNIMAL FEED SAL», Республіка Ліван («Покупець») за контрактом від 27.02.2023 №В296-2023, в листі від 13.04.2023, направленому на адресу ТОВ «Баранівка-Агро», повідомило про те, що Товар, (кукурудза), поставлений компанією позивача не відповідає вимогам до якості, узгодженим в контракті. У зв`язку із чим просило ТОВ «Баранівка-Агро» компенсувати суму в розмірі 15232,5 дол. США у зв`язку із недотриманням договірних вимог до якості кукурудзи.

Згідно з даними Кредитового авізо №2/5/В296-2023 від 14.04.2023 жовтозерна кукурудза, насипом в кількості 3046,500 тон загальна сума зниження 15232,5 дол. США.

В свою чергу, в акті перевірки встановлено, що позивачем, як резидентом було укладено експортні контракти з: нерезидентом - компанією «ТRANSMID TRADING FZCO» (ОАЕ) (далі - нерезидент) від 06.02.2023 №В286-2023 про продаж кукурудзи кормової, насипом, українського походження та/або ячменю, насипом, українського походження, та/або соняшникову олію, на виконання умов якого ТОВ «Баранівка-Агро» було відвантажено товар на загальну суму 1305638,35 дол. США, що засвідчено митними деклараціями (далі - МД) від 20.03.2023 №3149 на суму 641674,35 дол. США та від 24.05.2023 №5733 на суму 663 964,00 дол. США.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №2473-VIII, з урахуванням п. 142 постанови НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова НБУ №18), граничний строк надходження валютної виручки становив 15.09.2023, 19.11.2023, відповідно.

Як свідчать матеріали справи, валютна виручка від нерезидента - компанією «ТRANSMID TRADING FZCO» (ОАЕ) в період, що підлягав перевірці, надійшла у загальному розмірі 1306126,00 дол. США, що засвідчено платіжними документами від 24.10.2023 на суму 200956,00 дол. США, від 02.11.2023 на суму 440670,00 дол. США, від 15.12.2023 на суму 497500,00 дол. США, від 08.01.2024 на суму 167 000,00 дол. США.

Вказані обставини, що встановлені контролюючим органом під час перевірки, підтверджуються матеріалами справи та не спростовуються позивачем, свідчать про порушенням законодавчо встановленого строку: кількість днів прострочення по сумі 641674,35 дол. США становить 39 днів; по сумі 440 718,35 дол. США - 9 днів; по сумі 663964,00 дол. США - 26 днів; по сумі 166512,35 дол. США - 24 дні.

Крім того між позивачем та нерезидентом - компанією «АNIMAL FEED SAL» (Республіка Ліван) (далі - нерезидент) укладено зовнішньоекономічний контракт від 27.02.2023 №В296-2023 про продаж кукурудзи кормової, насипом, українського походження та/або ячменю, насипом, українського походження та/або шроту соняшника насипом, українського походження та/або соняшникової олії, на виконання умов якого скаржником було відвантажено товар на загальну суму 563602,50 дол. США, що засвідчено МД від 04.04.2023 №3740.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №2473-VIII, з урахуванням п. 142 постанови НБУ від 24.02.2022 №18, граничний строк надходження валютної виручки становив 30.09.2023 включно.

Однак, як свідчать матеріали справи, валютна виручка від нерезидента - компанією «АNIMAL FEED SAL» (Республіка Ліван) в період, що підлягав перевірці надійшла на загальну суму 563602,50 дол. США, що засвідчено платіжними документами від 27.10.2023 на суму 338 974,50 дол. США та від 07.11.2023 на суму 224 628,00 дол. США.

Тобто також з порушенням законодавчо встановленого строку: кількість днів прострочення по сумі 563 602,50 дол. США становить 27 днів; по сумі 224 628,00 дол. США - 11 днів.

З урахуванням встановленого порушення граничних строків розрахунку по зовнішньоекономічним контрактам контролюючим органом нараховано ТОВ «Баранівка-Агро» суму пені в розмірі 7435851,14 грн. (а.с. 52).

Обставина розрахунків з порушенням строків, встановлених Національним банком України, позивачем не заперечувалась.

Однак, позивач вказує на протиправність податкового повідомлення-рішення від 20.03.2024 №7 та неправомірність суми пені в розмірі 7435851,14 грн, з підстав неврахування контролюючим органом під час перевірки документів із зазначенням загальних сум зниження ціни поставленого товару, тобто не врахуванням компенсації збитків за спірними договорами.

Натомість, відповідач стверджує, що підстави зменшення ціни товару, зазначені позивачем, не передбачені пунктом 12 Інструкції №7, крім того належних доказів позивачем під час перевірки не надано.

Отже спірним у цій справі є питання щодо нарахування пені за порушення граничного строку надходження валютної виручки у разі зменшення ціни товару після його митного оформлення.

Суд вказує, що приписами статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ (далі - Закон №959-ХІІ) встановлено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII від 21.06.2018 (далі - Закон №2473-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Цей закон також встановлює відповідальність за порушення валютного законодавства.

Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

За визначенням понять, наведених у статті 1 Закону №2473-VIII, валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей;

Валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами; валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства.

Резиденти: а) фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України; б) фізичні особи - підприємці, зареєстровані згідно із законодавством України; в) юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням на території України, які здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України; г) дипломатичні, консульські, торговельні та інші офіційні представництва України за кордоном, що мають імунітет і дипломатичні привілеї, а також філії та представництва підприємств і організацій України за кордоном, що не здійснюють підприємницької діяльності відповідно до законодавства України; ґ) відокремлені підрозділи юридичних осіб, зазначених в підпункті «б» пункту 8 частини першої цієї статті, а саме філії, представництва, відділення або інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи та здійснюють підприємницьку діяльність від імені юридичної особи на території України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Приписами статті 4 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

Резиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в іноземних фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Нерезиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в українських фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Резиденти мають право придбавати валютні цінності за кордоном, здійснювати їх транскордонне переміщення та (або) транскордонний переказ з урахуванням обмежень, визначених цим Законом.

У сфері здійснення валютних операцій нерезиденти мають усі права, надані резидентам.

Положеннями частин третьої, шостої, дев`ятої та десятої Закону №2473-VIII визначено, що валютний нагляд відповідно до частини другої цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

За змістом частини 5 статті 11 Закону №2473-VIII Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (частина 2 статті 13 Закону № 2473-VIII).

Згідно з частиною 3 статті 13 Закону №2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Статтею 44 Закону України «Про Національний банк України» №679-XIV від 20.05.1999 визначено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Порядок здійснення банком валютного нагляду за дотриманням його клієнтами-резидентами (крім банків) установлених Національним банком України (далі - Національний банк) граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (далі - граничні строки розрахунків) та порядок інформування банком Національного банку про дотримання клієнтами-резидентами (крім банків) та банком граничних строків розрахунків встановлений Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №7 (далі Інструкція №7).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції №7 Банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:

1) операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією;

2) операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;

3) імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції (а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку) імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.

За змістом пункту 7 розділу ІІ Інструкції №7 Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

При цьому, підпунктом 5 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції №7 встановлено, що банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності: документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Пунктом 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Національного банку України від 07.07.2022 №142, передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону №2473-VIII у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до ст. 13 Закону №2473-VIII, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої і заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Отже, підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про задоволення позову.

При цьому слід зазначити, що ведення претензійної роботи (надсилання позивачем претензій на адресу контрагента з проханням погасити заборгованість протягом 10 календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення), невстановлення судом протиправної поведінки, збитків держави, вини в порушенні правил здійснення господарської діяльності у розумінні статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не є обставиною, за наявності якої резидент звільняється від сплати пені за порушення відповідних строків повернення валютної виручки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №820/6335/17.

Частинами шостою-восьмою статті 13 Закону №2473-VIII передбачено, що в разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Водночас, матеріали справи свідчать, що доказів у вигляді відповідної довідки уповноваженої організації (органу) країн розташування сторони зовнішньоекономічного контракту або третьої країни, які б підтверджували виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, що зумовили неможливість виконання своїх обов`язків за контрактом контрагентом позивача матеріали справи не містять.

Також ТОВ «Баранівка-Агро» не зверталося до суду про стягнення з нерезидента заборгованості за зовнішньоекономічними контрактами від 06.02.2023 №В286-2023 та від 27.02.2023 №В296-2023.

Крім того як встановлено судом під час розгляду справи, оплата нерезедентами на рахунок позивача здійснена згідно з умовами зовнішньоекономічних контрактів, однак з порушенням термінів розрахунку.

Аргументуючи підстави звернення до суду, як основну підставу скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач вказує, що контролюючому органу ТОВ "Баранівка-Агро" надані документи, що підтверджують суми зниження ціни за вказаними контрактами (компенсація збитків) та як наслідок є підтвердження протиправності нарахування суми пені в оскаржуваному рішенні в повному обсязі, однак вказані доводи суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Баранівка-Агро" 29.02.2024 надало до Головного управління ДПС у Житомирській області заперечення до акту перевірки та зокрема наступні документи:

- листа від 13.04.2023 від «АNIMAL FEED SAL» (Республіка Ліван) ("Покупець") за контрактом від 27.02.2023 №В296-2023 (а.с. 60);

- Кредитове авізо №2/5/В296-2023 від 14.04.2023 щодо загальної суми зниження ціни -15232,5дол. США. (а.с. 54);

- письмовий протест «ТRANSMID TRADING FZCO» (ОАЕ) - ("Покупець") за контрактом від 06.02.2023 №В286-2023, від 03.04.2023 (а.с. 57);

- Кредитове авізо №2/5/В286-2023 від 04.04.2023 щодо загальної суми зниження ціни 17342,55дол. США (а.с 24);

На переконання позивача, з метою врегулювання заборгованості між ТОВ «Баранівка-Агро», «АNIMAL FEED SAL» (Республіка Ліван) та «ТRANSMID TRADING FZCO» (ОАЕ) та з врахуванням невідповідності товару вимогам до якості, узгодженим в контрактах, сторонами досягнуті домовленості щодо оплати товару з врахуванням компенсації збитків, визначених у вищезазначених листах та письмових протестах, шляхом формування кредитового авізо №2/5/В296-2023 від 14.04.2023 щодо загальної суми зниження ціни - 15232,5дол. США та кредитового авізо №2/5/В286-2023 від 04.04.2023 щодо загальної суми зниження ціни 17342,55дол. США.

В свою чергу відмовляючи у врахуванні вищевказаних документів, як підтвердження зменшення суми грошових коштів, які мають надійти на користь резидента (позивача), податковий орган зазначив про відсутність (ненадання позивачем) рішення про невідповідність якісних характеристик умовам договору.

Суд враховує, що відповідно до п. 12 розділу ІІІ Інстукції №7, зменшення суми грошових коштів, які мають надійти на користь резидента від нерезидента як оплата за експорт товару, допускається за умови, якщо протягом виконання зобов`язань за договором:

1) відбувається перегляд ціни товарів у зв`язку з невідповідністю їх кількісних та/або якісних характеристик умовам договору - на суму недопоставлених (недоотриманих) та/або неякісних товарів. Рішення про таку невідповідність приймається Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті або іншим органом, уповноваженим розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору;

2) відбувається перегляд ціни товарів унаслідок дій форс-мажорних обставин, що призвели до зміни кількісних та/або якісних характеристик товару, - на суму недопоставлених (недоотриманих) та/або неякісних товарів. Зміна ціни товару має бути підтверджена Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом (експертною організацією) згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору;

3) товари знищено, конфісковано, зіпсовано, украдено, загублено - на суму їх вартості (якщо право власності на товар відповідно до умов договору належить резидентові). Наявність таких обставин має бути підтверджена органами, уповноваженими здійснювати таке підтвердження згідно із законодавством країни, на території якої сталися такі події;

4) відбувається повне або часткове повернення резиденту товару, що був поставлений нерезиденту за експортним договором, у зв`язку з повним або частковим невиконанням сторонами взаємних зобов`язань за експортним договором - на суму вартості такого товару, оформленого МД типу ІМ-40 «Імпорт», ІМ-41 «Реімпорт», ІМ-51 «Переробка на митній території», ІМ-75 «Відмова на користь держави», ІМ-76 «Знищення або руйнування» та за наявності відповідної інформації в реєстрі МД.

Таким чином, суд погоджується з доводами контролюючого органу, що зменшення суми грошових коштів, які мають надійти на користь резидента від нерезидента як оплата за експорт товару можливо за наявності документів Торгово-промислової палати або інших уповноважених органів згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору, які підтверджують невідповідність їх кількісних та/або якісних характеристик умовам договору.

ТОВ «Баранівка-Агро» рішення про невідповідність товару від Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті або іншого органу, уповноваженого розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни ні під час перевірки, ні під час розгляду справи суду не надані.

Крім цього, суд враховує посилання позивача на свободу у врегулюванні договірних правовідносин, однак в пункті 2.7 Контрактів визначений алгоритм дій при виявленні невідповідності якості товару, а саме: "Покупець" в праві не приймати товар та вимагати від "Продавця" заміну та одержання компенсації витрат; "Продавець" може вимагати здійснення контролю перевірки такого товару; у випадку, якщо сторони дійшли згоди, що товар не відповідає вимогам якості та не може бути прийнятим "Покупцем", то "Продавець" повертає такий товар (а.с.7-14, 15-20).

Однак, ТОВ «Баранівка-Агро» не було виконано зазначений алгоритм та не надано відповідні докази/документи, оскільки доказів повернення товару, або здійснення контрольної перевірки, як передбачено умовами контрактів матеріали справи не містять.

Також суд наголошує, що згідно з умов п.3.1 Контрактів базисними умовами поставки є FСА (франко - перевізник) морський порт Рені згідно з ІНКОТЕРМ 2010.

За умовами поставки FСА - Продавець зобов`язується доставити другій стороні вантаж, який вже пройшов митне очищення, доставивши його в зазначене Покупцем місце, у нашому випадку - морський порт Рені.

Вважається, що Продавець доставив товар після того, як транспорт прибув до вказаного місця, а далі Покупець несе відповідальність як за розвантаження товару, так і за завантаження на власний транспорт або транспорт перевізника.

Згідно з п.3.5 Контрактів «Витрати по вивантаженню Товару в Пункті призначення і зберігання в Пункті призначення - за рахунок Покупця».

Враховуючи викладене вище, ТОВ «Баранівка-Агро» виконало усі свої зобов`язання за Контрактом у момент передачі Товару в Пункті призначення згідно умов п.3.1 Контрактів (базисними умовами поставки є FСА - морський порт Рені згідно з ІНКОТЕРМ 2010), а усі інші витрати, в тому числі за простій у порту, несе Покупець і/або його експедитор.

Крім того під час здійснення перевірки, встановлено, що станом на 05.02.2024 по контракту від 27.02.2023 №В296-2023, за даними перевірки, дебіторська/кредиторська заборгованість не обліковується, а за контрактом від 06.02.2023 №В286-2023 рахується кредиторська заборгованість у сумі 487,65 дол.США.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковим органом правомірно враховано положення п. 12 Інструкції НБУ «Про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів», а також умови Контрактів від 27.02.2023 №В296-2023, та від 06.02.2023 №В286-2023 при обрахунку пені в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.

На переконання суду, оскільки документи, визначені п. 12 Інструкції, які б підтверджували обставини, на які посилається ТОВ «Баранівка-Агро» у позивача відсутні та до матеріалів справи вказаних не було долучено, як наслідок, суд дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 7435851,14 грн, оскільки законодавчо встановлених підстав для зменшення розміру пені, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки податкове повідомлення-рішення від 20.03.2024 №7 про застосування до ТОВ "Баранівка-Агро" штрафних санкцій у вигляді пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 7435851,14 грн, винесене на підставі та в межах повноважень наданих контролюючому органу повноважень, за наявності в діях Товариства порушень вимог пункту 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» в частині несвоєчасного надходження валютної виручки за експортований товар, а отже є законною.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні возову.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 134, 139, 242-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро" (пров. Гагаріна, с.Кашперівка, Житомирська обл., Звягельський р-н,12741, ) до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна податкова служба України (вул.Львівська площа, 8, м.Київ, 04053), про скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Повний текст складено: 16 травня 2025 р.

16.05.25