Справа № 200/789/25
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року Справа№200/789/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення від 13.01.2025 № 45 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;

зобов`язати зарахувати до страхового стажу роботи період навчання в Дзержинському гірничому технікумі за фахом «гірничий технік-технолог» за спеціалізацією «технологія відкритої та підземної розробки родовищ корисних копален» з 01 вересня 1990 року по 30 червня 1994 року та призначити пенсію відповідно до заяви від 06.01.2025;

зобов`язати зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по списку № 1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 періоди роботи з 20.02.2012 по 10.07.2012, з 29.03.2016 по 31.08.2016 та з 01.01.2022 по 30.06.2022, з 01.10.2024 по 06.01.2025.

зобов`язати призначити та виплатити пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 06.01.2025.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного стажу, не зарахувавши певні періоди трудової діяльності та навчання. Позивач наполягає, що має право на призначення пенсії та надав усі документи необхідні для призначення пенсії, що підтверджують трудову діяльність та пільговий характер роботи.

Ухвалою від 10 лютого 2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначив, що спірне рішення є обґрунтованим та прийняте відповідно до норм чинного законодавства. У призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи.

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1990 по 16.06.1994 згідно диплому НОМЕР_1 від 30.06.1994, оскільки у дипломі відсутній передбачений підпис секретаря. Отже, диплом НОМЕР_1 від 30.06.1994 не відповідає вимогам діючого на той час законодавства. Уточнююча довідка, позивачем не надавалась.

Періоди роботи з 29.03.2016 по 31.08.2016 не зарахований до пільгового стажу за списком № 1, оскільки позивачем в порушення вимог пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 не була надана уточнююча довідка про підтвердження пільгового трутового стажу для призначення пенсії. За періоди з 01.01.2022 по 30.06.2022 та з 01.10.2024 по 06.01.2025, відсутня сплата страхових внесків та нарахування заробітної плати.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, враховуючи здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України та період відпустки головуючого у справі, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 від 03.08.2020.

06 січня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 45 від 13.01.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільговим умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 25 років.

Вік позивача на дату звернення склав 50 років.

Страховий стаж складає 22 роки 09 місяців 10 днів, пільговий стаж за списком № 1 складає - 11 років 01 місяців 17 днів.

За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1990 по 16.06.1994 згідно з дипломом НОМЕР_1 від 30.06.1994, оскільки відсутній підпис секретаря. Окремо уточнююча довідка не надавалась.

В оскарженому рішенні вказано, що до пільгового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів та згідно відомостей з реєстру застрахованих осіб.

Позивач зазначає, що до пільгового стажу роботи по списку № 1 відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 не зараховано період роботи з 20.02.2012 по 10.07.2012, з 29.03.2016 по 31.08.2016 та з 01.01.2022 по 30.06.2022, з 01.10.2024 по 06.01.2025, що випливає з розрахунку стажу.

Відповідно до записів трудових книжок серії НОМЕР_3 від 01.02.2010 та НОМЕР_4 від 10.10.2022, пільгової довідки від 24.12.2024 № 1593, довідки ОК-5 в спірні періоди роботи позивач працював:

на ТОВ «Орендне підприємство «Шахта Новодзержинська»:

з 20.02.2012 по 23.02.2012 - навчання в учбовому пункті,

з 24.02.2012 по 11.03.2012 - учень забійника на відбійних молотках підземний,

з 12.03.2012 по 13.03.2012 навчання в учбовому пункті,

з 14.03.2012 по 31.05.2012 учень прохідника підземного,

з 01.06.2012 по 10.07.2012 прохідник підземний,

на Шахті «імені Ф.Є.Дзержинського» ДП «Дзержинськвугілля» (періоди роботи зараховані частково):

з 29.03.2016 прохідник підземний з повним робочим днем під землею,

на ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля»:

з 10.10.2022 по 06.01.2025 - прохідник підземний з повним робочим днем під землею.

Записи містять підписи посадових осіб, посилання на номера та дати наказів, відтиски печатки підприємств, дефектів записи не мають.

Згідно з розрахунком стажу Форма РС - право, номер ПС: 45 період роботи позивача з 20.02.2012 по 10.07.2012 зараховано до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.01.2022 по 30.06.2022 сплата страхових внесків відсутня.

За період роботи з 01.10.2024 по 06.01.2025 відсутнє нарахування заробітної плати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-ХІІ) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058- IV).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.7, 1.8 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Вимогами пункту 7 Порядку № 383 передбачено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Враховуючи наведене, суд вказує, що, оскільки трудова книжка є основним документом для підтвердження трудової діяльності, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження стажу коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці.

Так, згідно з записами трудових книжок серії НОМЕР_3 від 01.02.2010 та НОМЕР_4 від 10.10.2022, пільгової довідки від 24.12.2024 № 1593, довідки ОК-5 в спірні періоди роботи позивач працював:

на ТОВ «Орендне підприємство «Шахта Новодзержинська»:

з 20.02.2012 по 23.02.2012 - навчання в учбовому пункті,

з 24.02.2012 по 11.03.2012 - учень забійника на відбійних молотках підземний,

з 12.03.2012 по 13.03.2012 навчання в учбовому пункті,

з 14.03.2012 по 31.05.2012 учень прохідника підземного,

з 01.06.2012 по 10.07.2012 прохідник підземний,

на Шахті «імені Ф.Є.Дзержинського» ДП «Дзержинськвугілля»:

з 29.03.2016 прохідник підземний з повним робочим днем під землею,

на ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля»:

з 10.10.2022 по 24.12.2024 - прохідник підземний з повним робочим днем під землею.

Позивач зазначає, що до пільгового стажу роботи по списку № 1 відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 не зараховано період роботи з 20.02.2012 по 10.07.2012, з 29.03.2016 по 31.08.2016 та з 01.01.2022 по 30.06.2022, з 01.10.2024 по 06.01.2025, що випливає з розрахунку стажу.

Згідно з розрахунком стажу Форма РС - право, номер ПС: 45, наданого відповідачем, період роботи позивача з 20.02.2012 по 10.07.2012 зараховано до страхового та пільгового стажу за списком № 1.

За поясненнями відповідача періоди роботи:

з 29.03.2016 по 31.08.2016 не зарахований до пільгового стажу за списком № 1, оскільки позивачем не надана уточнююча довідка,

з 01.01.2022 по 30.06.2022 - згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу сплата страхових внесків відсутня;

з 01.10.2024 по 06.01.2025 відсутнє нарахування заробітної плати.

Судом встановлено, що відповідно до запису трудової книжки серії НОМЕР_3 від 01.02.2010 під номером 12 позивач 29.03.2016 прийнятий прохідником підземним з повним робочим днем під землею Шахти «імені Ф.Є.Дзержинського» ДП «Дзержинськвугілля». Запис про звільнення відсутній. З 09.09.2016 підприємство перейменоване у ВП «Шахта «Центральна » ДП «Торецькввугілля».

За даними форми ОК-5 ОСОБА_1 в період з березня 2016 по червень 2022 включно працював на ДП «Торецьквугілля» . Даний період роботи обраховується за спецстажем ЗПЗ014А2, тобто працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Крім того частково даний період роботи позивачу зараховано до пільгового стажу в аналогічних умовах прохідником підземним з 01.09.2016 по 31.12.2021 за списком № 1.

Стосовно не врахування періодів роботи в зв`язку з відсутню відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 вказаного Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 20 Закону № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм суд дійшов висновку, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Отже, відсутність відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України не є підставою для позбавлення позивача права на пенсію за ці періоди.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначені пенсії позивача періоду його роботи.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17 та, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає застосуванню при розгляді цієї справі.

Стосовно зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи за списком № 1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 суд зазначає, що трудова книжка позивача містить відомості про пільговий характер роботи - повний робочий день під землею за професією прохідника підземного, що відноситься до Списку № 1 розділ 1 підрозділ 1, пункт а-в підземні роботи, а також до професії за постановою КМУ № 202.

Тому зазначення пенсійним органом зарахування пільгового стажу за списком № 1 не позбавляє позивача на обрахунок стажу за постановою КМУ № 202 для призначення пенсії незалежно від віку.

Щодо зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу роботи період навчання в Дзержинському гірничому технікумі за фахом «гірничий технік-технолог» за спеціалізацією «технологія відкритої та підземної розробки родовищ корисних копален» з 01 вересня 1990 року по 30 червня 1994 року, суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі зараховується до стажу роботи.

Суд не приймає доводи відповідача щодо обов`язкової наявності в дипломі підпису секретаря при наявності інших засвідчуючих елементів диплому (печатки, інших підписів, тощо, оскільки відповідачем не надано доказів, якими б спростовувався факт навчання позивача у зазначеному технікумі.

Отже період навчання з 01 вересня 1990 року по 30 червня 1994 року підлягає для зарахуванню до страхового стажу позивача на підставі наданих документів.

Враховуючи викладене, спірне рішення № 45 від 13.01.2025 не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Стосовно способу захисту права суд враховує зміст статті 58 Закону № 1058-IV, якою визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Проте дискреційні повноваження відповідача допускають прийняття на свій розсуд рішень лише у разі можливості вибору у межах, встановлених законом. У справі, що розглядається, орган Пенсійного фонду прийняв рішення, яке не відповідає закону та порушує права позивача.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що позивач досяг віку 50 років, має страховий стаж 22 роки 09 місяців 10 днів, пільговий стаж по списку № 1 - 11 років 01 місяців 17 днів. Отже має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

З урахуванням наведеного, оцінюючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню таким способом, який гарантував би повне їх відновлення.

За приписами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому сплачений позивачем судовий збір 968.96 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () № 45 від 13.01.2025 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) період навчання в Дзержинському гірничому технікумі за фахом «гірничий технік-технолог» з 01 вересня 1990 року по 30 червня 1994 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за списком № 1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанови КМ України від 31.03.1994 № 202 з 20.02.2012 по 10.07.2012, з 29.03.2016 по 31.08.2016 та з 01.01.2022 по 30.06.2022, з 01.10.2024 по 06.01.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020 згідно із заявою про призначення пенсії від 06.01.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов