Справа № 320/17717/25
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 травня 2025 року м. Київ № 320/17717/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., здійснюючи розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
доТериторіального управління БЕБ у Київській області
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом Територіального управління БЕБ у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління БЕБ у Київській області щодо не зарахування ОСОБА_1 час роботи в державних органах за періоди: з 31.07.2001 по 06.02.2002, з 06.02.2002 по 18.08.2003, з 18.08.2003 по 01.06.2004, з 01.06.2004 по 31.01.2005, з 31.01.2005 по19.08.2005, з 19.08.2005 по 29.09.2005, з 03.10.2005 по 01.12.2005, з 01.12.2005 по 25.09.2006, з 25.09.2006 по 01.11.2006, з 06.11.2006 по 17.01.2007, з 17.01.2007 по 01.04.2008, з 01.04.2008 по 16.08.2010, з 16.08.2010 по 29.02.2012, з 29.02.2012 по 01.03.2012, з 01.03.2012 по 13.06.2013 в органах Державної податкової служби України; з 14.06.2013 по 24.01.2014, з 24.01.2014 по 01.04.2015 в органах Міністерства доходів і зборів України; з 01.04.2015 по 23.11.2015, з 24.11.2015 по 10.03.2016, з 10.03.2016 по 26.04.2016, з 26.04.2016 по 10.09.2019 в органах Державної фіскальної служби України, з 11.09.2019 по 01.09.2020, з 01.09.2020 по 01.02.2021, з 02.02.2021 по 04.11.2021, з 04.11.2021 по 05.01.2023 в органах Державної податкової служби України, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ.

- зобов`язати Територіальне управління БЕБ у Київській області зарахувати ОСОБА_1 час роботи в державних органах за періоди: з 31.07.2001 по 06.02.2002, з 06.02.2002 по 18.08.2003, з 18.08.2003 по 01.06.2004, з 01.06.2004 по 31.01.2005, з 31.01.2005 по19.08.2005, з 19.08.2005 по 29.09.2005, з 03.10.2005 по 01.12.2005, з 01.12.2005 по 25.09.2006, з 25.09.2006 по 01.11.2006, з 06.11.2006 по 17.01.2007, з 17.01.2007 по 01.04.2008, з 01.04.2008 по 16.08.2010, з 16.08.2010 по 29.02.2012, з 29.02.2012 по 01.03.2012, з 01.03.2012 по 13.06.2013 в органах Державної податкової служби України; з 14.06.2013 по 24.01.2014, з 24.01.2014 по 01.04.2015 в органах Міністерства доходів і зборів України; з 01.04.2015 по 23.11.2015, з 24.11.2015 по 10.03.2016, з 10.03.2016 по 26.04.2016, з 26.04.2016 по 10.09.2019 в органах Державної фіскальної служби України, з 11.09.2019 по 01.09.2020, з 01.09.2020 по 01.02.2021, з 02.02.2021 по 04.11.2021, з 04.11.2021 по 05.01.2023 в органах Державної податкової служби України, як такий, що відповідає абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 відкрито провадження у справі, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ст. ст. 257-262 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи.

У подальшому, до Київського окружного адміністративного суду від представника Територіального управління БЕБ у Київській області надійшла заява про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 2 ст. 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України.

Згідно з ч. 1 - 4 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У випадку, передбаченому частиною першою статті 259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначені у ст. 262 КАС України.

За змістом норм ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року №475/97-ВР (далі Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі Ахеn v. Germany, заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року Varela Assalino contre le Portugal, заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги п.1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Додатково суд зазначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

При цьому, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Відтак, сторони не позбавлені можливості подачі доказів на підтвердження своєї позиції або письмових пояснень.

Враховуючи викладене, а також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, також, зважаючи на дію воєнного стану в Україні та з метою збереження життя та здоров`я людей, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про розгляд адміністративної справи в судовому засіданні.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 243, 248, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити заяву представника Територіального управління БЕБ у Київській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя Жукова Є.О.