Справа № 499/1024/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 499/1024/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

18.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Іванівського районного суду Одеської області із позовною заявою до Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить суд:

- визнати протиправною відмову Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , у наданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

- зобов`язати Комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що йому протиправно відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки його батько ОСОБА_2 має першу групу інвалідності, важкий ступінь. Батько проживає разом із позивачем, інших осіб, які не є військовозобов`язаними та за законом зобов`язані утримувати батька - відсутні. З урахуванням зазначеного позивач вважає, що він має право на відстрочку від призову. Позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 23.09.2024 року адміністративну справу передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до суду 11.11.2024 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач відзив не надав, ухвала про відкриття провадження доставлена відповідачу 11.12.2024 року.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 має першу групу інвалідності з 01.04.2024 року безстроково, що підтверджується свідоцтвом про присвоєння інвалідності № НОМЕР_2 від 24.04.2024 року, виданого Міністерством праці та соціального захисту населення Національної ради з визначення інвалідності та працездатності Республіки Молдова.

Окрім того, згідно із висновком № СТ2401252 від 24.04.2024 року, виданого Міністерством праці та соціального захисту населення Національної ради з визначення інвалідності та працездатності Республіки Молдова, ОСОБА_2 має потребу в транспортних послугах у зв`язку з інвалідністю.

Рішенням Міністерства праці та соціального захисту населення Національної ради з визначення інвалідності та працездатності Республіки Молдова № DC2403150 від 26.04.2024 року Службою контролю за встановленням інвалідності підтверджено ступінь втрати працездатності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на період з 01.04.2024 року і безстроково.

У додатку до довідки про встановлення групи інвалідності № СІ2415929 від 24.04.2024 року, виданого Міністерством праці та соціального захисту населення Національної ради з визначення інвалідності та працездатності Республіки Молдова, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено індивідуальну програму реабілітації та соціальної інтеграції, яка включає постійну допомогу іншої особи в процесі медичної реабілітації зокрема.

При цьому, зазначені вище документи, які видані станом на 24.04.2024 року, містять інформацію щодо місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Коноплянської сільської ради від 09.09.2024 року № 79 громадянин Молдови ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає без реєстрації у АДРЕСА_2 .

09.09.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як військовозобов`язаному який має батька з І групою інвалідності.

Комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 розглянуто заяву та протоколом від 11.09.2024 року № 12 ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки у зв`язку із ненаданням документів про підтвердження у батька групи інвалідності та доказів відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати батька або документів, що підтверджують неможливість таких осіб утримувати батька.

Позивач вважає, що йому протиправно відмовлено у наданні відстрочки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні на території України введено воєнний стан, який існує станом на дату розгляду цієї справи.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Закон №2232-XII).

Згідно з частинами першою, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.2023 року (надалі Закон №3543-XII в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Так відповідно до абзацу другого частини першої цієї статті з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях (частина третя статті 22 Закону №3543-XII).

Згідно з частиною п`ятою статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема ті, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю (п. 13 ч. 1).

Отже, відстрочка на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ надається за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).

Як встановлено судом, батько позивача відповідно до документів, виданих уповноваженим органом Республіки Молдова має інвалідність І групи.

Відповідач розглядаючи подану позивачем заяву не врахував документи про інвалідність батька позивача, зазначивши, що підтверджуючих документів про інвалідність батька не надано.

Суд не погоджується із таким твердженням виходячи із договору між Україною і Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого 10.11.1994 року Законом України № 238/94-ВР.

Статтею 15 угоди передбачено, що документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом.

Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони.

Згідно із ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 року № 1906-IV чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Таким чином, документи про інвалідність батька позивача, які видані уповноваженим органом Республіки Молдова, мають силу документа на території України без потреби будь-якого іншого засвідчення.

Разом із тим, позивачем не надано жодного документа про підтвердження факту відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону мають обов`язок утримувати ОСОБА_3 батька позивача.

Суд бере до уваги твердження позивача з приводу того, що законом не передбачено подання конкретного переліку документів для підтвердження факту відсутності наведених вище осіб, однак без встановлення цих обставин відсутні підстави для надання відстрочки.

Варто зауважити, що батько позивача є громадянином Республіки Молдова та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживання батька позивача за адресою місця проживання самого позивача на території України є тимчасовим, оскільки він є громадянином іншої держави.

Таким чином, для підтвердження факту відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону мають обов`язок утримувати ОСОБА_3 батька позивача, разом із заявою про надання відстрочки позивач повинен був надати документи уповноваженого органу Республіки Молдова про склад сім`ї ОСОБА_3 за місцем його проживання у Республіці Молдова.

З урахуванням наведеного, підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивач разом із заявою про надання відстрочки не надав документів для підтвердження факту відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону мають обов`язок утримувати ОСОБА_3 батька позивача.

Керуючись ст.ст. 90, 241 - 246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов