Справа № 420/8203/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/8203/23
Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.,
повний текст судового рішення
складено 13.03.2025, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження питання про прийняття додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити нарахування та виплату пенсії, -
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ) щодо не нарахування та не виплати призначеної пенсії за віком позивачу, починаючи з 01.12.2022 року.

Зобов`язано ГУПФУ поновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію за віком, починаючи з 01.12.2022 року.

Вказане рішення набрало законної сили 25.09.2023 року.

Ухвалою суду від 28 травня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконання рішення суду від 30.06.2023 року у справі №420/8203/23 задоволено: зобов`язано ГУПФУ подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 30.06.2023 року у справі №420/8203/23 у тримісячний строк з моменту отримання відповідної ухвали.

Ухвалою суду від 30.09.2024 року прийнято звіт ГУПФУ про виконання вказаного рішення.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 року вказана ухвала залишена без змін.

09.12.2024 року від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю, в якій представник просив: ухвалити окрему ухвалу у справі в порядку ст.383 КАС України, якою визнати протиправними дії ГУПФУ щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 року по справі №420/8203/23 в частині зобов`язання поновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію за віком, починаючи з 01.12.2022 року, з урахуванням вже виплаченої суми за період з 01.12.2022 року по 30.09.2023 року; зобов`язати ГУПФУ вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 року по справі №420/8203/23 шляхом поновлення нарахування та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію за віком, починаючи з 01.12.2022 року, з урахуванням вже виплаченої суми за період з 01.12.2022 року по 30.09.2023 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідачем на виконання рішення суду було поновлено ОСОБА_1 нарахування та виплату призначеної пенсії за віком з 01.12.2022 року. При цьому, доплата за період з 01.12.2022 року по 30.09.2023 року виплачена в липні 2024 року шляхом зарахування на поточний рахунок ОСОБА_1 у банківській установі ПАТ «МТБ Банк». В подальшому безпідставно припинено виплату зазначеної доплати.

Оскільки рішенням суду відповідача було зобов`язано поновити пенсійні виплати з 01.12.2022 року без обмеження періоду (тобто поновити виплати та продовжувати їх в подальшому), позивач вважав, що пенсійним органом судове рішення не виконується належним чином.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року заяву повернуто заявнику без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року скасовано, а справу №420/8203/23 направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Окремою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України по справі № 420/8203/23 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 по справі №420/8203/23 в частині зобов`язання поновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію за віком, починаючи з 01.12.2022 року, з урахуванням вже виплаченої суми за період з 01.12.2022 року по 30.09.2023 року.

Зобов`язано ГУПФУ вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 року по справі №420/8203/23 в частині зобов`язання поновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію за віком, починаючи з 01.12.2022 року, з урахуванням вже виплаченої суми за період з 01.12.2022 року по 30.09.2023 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року апеляційну скаргу ГУПФУ залишено без задоволення, а окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року залишено без змін.

08.05.2025 року представник позивача звернувся до апеляційного суду з клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, вважає за можливе частково задовольнити вказану заяву.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В свою чергу, згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст.134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, за приписами частини 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частина 7 ст.139 КАС України унормовує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000 грн. представником позивача надано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 21.03.2023 року, акт здачі-приймання виконаних робіт від 07.05.2025 року.

При цьому ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.

З огляду на вказане у суду апеляційної інстанції наявні підстави для надання оцінки співмірності заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, що корелюється з прецедентною практикою ЄСПЛ.

Крім того, висновки щодо можливості суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу містяться у додатковій постанові Верховного суду від 30.09.2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

В свою чергу, колегія суддів визначає, що компенсація витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень не повинна розглядатись особою як сатисфакція за порушені права та нести надмірне фінансове навантаження на бюджет.

Судова колегія враховує, що дана справа є типовою, відноситься до справ незначної складності, тому не потребує значних зусиль та обсягу залученого часу з боку адвоката. При цьому на даній стадії апеляційним судом переглядалась процесуальна ухвала суду 1-ї інстанції, а не судове рішення по суті.

Більш того, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачем лише надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, а розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, без особистої участі представника.

Враховуючи надані позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності виконаної адвокатом роботи, колегія суддів вважає, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 3000 грн (три тисячі) гривень.

Таким чином, клопотання представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 134, 139, 252, 311, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн (три тисячі) гривень.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук