Справа № 420/7518/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7518/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65039, Україна, Одеська обл., місто Одеса, Середньофонтанська, будинок, 306; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просять суд визнати протиправним та скасувати рішення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), викладене у листі від 28.01.2025 року за № 325/5/24.23-114 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.01.2025 року про зміну прізвища малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 6098 від 30.06.2015 року про народження малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що громадянка України ОСОБА_1 та громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , перебувають вже більше 10 років у цивільному шлюбі. ОСОБА_2 , уродженець Республіки Дагестан, паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_3 , виданий 04.02.2016 року, закордонний паспорт № НОМЕР_4 , виданий 27.01.2016 року (строк дії до 27.01.2026 року), вже тривалий постійно перебуває та проживає на території України та з 2016 року не повертався у країну його громадянства. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивачів народився син ОСОБА_6 , актовий запис № 6098 від 30.06.2015 року. Спочатку батьком дитини було записано ОСОБА_7 . Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2015 року по справі № 520/11582/15-4 було задоволено позов ОСОБА_1 та виключено з актового запису №6098 від 30 червня 2015 року про народження ОСОБА_6 , вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, відомості про ОСОБА_7 як батька дитини та внесено зміни до вказаного актового запису про народження, а саме змінено відомості про батька, вказавши в графі «батько» - ОСОБА_8 , відомості про батька: ОСОБА_8 , громадянин Російської Федерації. На підставі цього рішення, Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області повторно видано 14.12.2016 року свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_9 (батьком вже зазначено заявника ОСОБА_8 ), що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво серії НОМЕР_5 . Однак, оскільки дитину з самого народження звали не « ОСОБА_10 » а « ОСОБА_10 », Позивачі звернулись 17.12.2025 року до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_9 № 6098 від 30.06.2015 року, вчиненого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а саме змінити відомості про власне ім`я дитини вказавши в графі «ім`я» бажане правильне власне ім`я « ОСОБА_10 » замість первісного небажаного власного імені дитини « ОСОБА_10 » та повторно видати свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_12 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами розгляду заяви, 07.01.2025 року Відділом позивачам було видано нове свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_3 . З огляду на те, що батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 є Позивач ОСОБА_2 , з огляду на наявність згоди Позивачів щодо зміни прізвища дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », Позивачі 15.01.2025 року звернулися до Відділу із спільною заявою про зміну прізвища малолітньої дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Однак, за результатом розгляду зазначеної заяви, 28.01.2025 року листом № 325/5/24.23-114 Відділу було надано відповідь, що відповідно до абз. 10 п. 1.5. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, заяви іноземців, які на законних підставах перебувають в Україні, про внесення змін до актових записів цивільного стану, розглядаються відділом державної реєстрації актів цивільного стану на загальних підставах, а тому однією із умов подачі іноземцем такої заяви є підтвердження факту законності перебування іноземця на території України, що може бути підтверджено: посвідкою на постійне чи тимчасове проживання або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця на території України, засвідчені в установленому порядку. Фактично відповідачем було відмовлено позивачам у задоволенні заяви про внесення змін до актового запису про народження дитини, а саме зміни прізвища дитини ОСОБА_3 з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у зв`язку із тим, що позивачем ОСОБА_2 не було надано до заяви документів, що підтверджують законність перебування іноземця на території України, засвідчені в установленому порядку. Позивачі вважають таку відмову відповідача протиправною, у зв`язку із чим звернулися до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 18.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21.04.2025 до суду від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що відповідно до Правил внесення змін, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному Правилами внесення змін, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян при пред`явленні паспорта громадянина України, паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства заявника. Заяви іноземців, які на законних підставах перебувають в Україні, про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, складених органами державної реєстрації України, розглядаються відділом державної реєстрації актів цивільного стану на загальних підставах. Отже, однією з обов`язкових умов при подачі зави на внесення змін до актового запису цивільного стану іноземцями, є підтвердження факту законності перебування на території України. В позовній заяві позивачі не заперечують щодо відсутності документів, які підтверджують легальність перебування на території України. А також зазначають, що з 2016 року ОСОБА_2 не виїжджав за межі території України та постійно проживає в місті Одеса, про що відсутні будь-які докази. Аргументація Позивачів, які посилаються на Конвенцію про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України 27 лютого 1991 року: дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування, суперечить позовній вимозі, щодо визнання протиправними дії Відділу щодо внесення змін до актового запису цивільного стану, адже народження дитини вже зареєстровано та видано свідоцтво про народження, в якому зазначено батьком ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 , що дає змогу дитині повною мірою знати своїх батьків. Відділ не заперечує щодо внесення змін до актового запису про народження, проте з поданням документів, які передбачені чинним законодавством України.

02.05.2025 до суду від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивачами було надано до відповідача разом із заявою чинний паспортний документ іноземця, а саме закордонний паспорт № НОМЕР_4 , виданий 27.01.2016 року (строк дії до 27.01.2026 року). Пунктом 1.5. Розділу І вищевказаних Правил, передбачено, що заяви іноземців, які на законних підставах перебувають в Україні, про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, складених органами державної реєстрації України, розглядаються відділом державної реєстрації актів цивільного стану на загальних підставах, однак, це зовсім не означає, що відсутні підстави для розгляду поданої заяви виключно з посиланням на те, що особа не має законних підстав перебування на території України. При цьому, відповідачем взагалі не з`ясовувалось питання законності перебування позивача ОСОБА_2 на території України, а у листі-відповіді про відмову у розгляді заяви позивачів зазначено, що позивачами не було надано відповідних документів, що це підтверджують. Крім того, є помилковими твердження представника відповідача щодо того, що немає доказів того, що позивач ОСОБА_2 знаходився з 2016 року на території України та не покидав її, адже до суду позивачами було надано копію закордонного паспорту Позивач ОСОБА_2 , з повної копії якого вбачається, що останній в 2016 році заїхав на територію України та в подальшому з 2017 року більше її не покидав з того часу. Крім того, зі змісту закордонного паспорта вбачається, що в 2015 році та в 2017 році позивач ОСОБА_2 отримував посвідку на тимчасове проживання, тобто в нього було законне право проживання на території України. Також представник позивачів не погоджується з твердженнями представника відповідача щодо того, що наданий ним за результатом розгляду заяви позивачів, 28.01.2025 року лист № 325/5/24.23-114 є письмовим роз`ясненням, не є висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану в розумінні положень статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а тому не є підставою для оскарження та визнання протиправним дій відповідача. Відповідач визнає факт порушення ним порядку розгляду заяви про внесення змін до актового запису цивільного стану, тобто має місце порушення прав позивачів, та надання відповідачем листів замість видачі відповідних висновків за результатами розгляду відповідних заяви про внесенні змін до актового запису цивільного стану, які за його переконанням можуть бути предметом оскарження, суттєво порушує права позивачів на реалізацію наданих їм Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», прав звертатися до органів державної реєстрації актів цивільного стану, та на оскарження прийнятих органом державної реєстрації актів цивільного стану, рішень за результатами розгляду таких заяв. При цьому, зі змісту листа відповідача № 325/5/24.23-114 від 28.02.2025 року вбачається, що фактично має місце відмова у внесенні змін до актового запису цивільного стану, з причинами відмови.

12.05.2025 до суду від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли заперечення, згідно з якими при пред`явлені до відділу державної реєстрації актів цивільного стану паспортного документу іноземця та не пред`явлення документів, які підтверджують законність перебування, розгляд справи про внесення змін не можливий. Зазначає, що правилами внесення змін передбачено, що заяви формуються та реєструються в реєстрі. Згідно цих самих правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або висновок про відмову у внесенні змін за формою, наведеною в додатку 2 до правил внесення змін. Оскільки позивачами не надано всіх необхідних документів, сформувати та зареєструвати заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану в реєстрі, і за результатами розгляду заяви падати висновок у Відділу не має підстав. Відділ не заперечує проти внесення змін до актового запису цивільного стану, проте з поданням всіх необхідних документів передбачених законодавством України.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 та громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , перебувають більше 10 років у цивільному шлюбі.

ОСОБА_2 , уродженець Республіки Дагестан, паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_3 , виданий 04.02.2016 року, закордонний паспорт № НОМЕР_4 , виданий 27.01.2016 року (строк дії до 27.01.2026 року), тривалий постійно перебуває та проживає на території України та з 2016 року не повертався у країну його громадянства, згідно закордонного паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 № НОМЕР_4 , виданий 27.01.2016 року зі всіма сторінками на підтвердження невиїзду ОСОБА_2 за кордон України з 2017 року та отримання ним посвідки на тимчасове проживання (анульовано).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивачів народився син ОСОБА_6 , актовий запис № 6098 від 30.06.2015 року.

Спочатку батьком дитини було записано ОСОБА_7 . Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2015 року по справі № 520/11582/15-4 було задоволено позов ОСОБА_1 та виключено з актового запису №6098 від 30 червня 2015 року про народження ОСОБА_6 , вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, відомості про ОСОБА_7 як батька дитини та внесено зміни до вказаного актового запису про народження, а саме змінено відомості про батька, вказавши в графі «батько» - ОСОБА_8 , відомості про батька: ОСОБА_8 , громадянин Російської Федерації.

На підставі цього рішення Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області повторно видано 14.12.2016 року свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_9 (батьком вже зазначено заявника ОСОБА_8 ), що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво серії НОМЕР_5 .

Однак, оскільки дитину з самого народження звали не « ОСОБА_10 » а « ОСОБА_10 », Позивачі звернулись 17.12.2025 року до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_9 № 6098 від 30.06.2015 року, вчиненого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а саме змінити відомості про власне ім`я дитини вказавши в графі «ім`я» бажане правильне власне ім`я « ОСОБА_10 » замість первісного небажаного власного імені дитини « ОСОБА_10 » та повторно видати свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_12 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За результатами розгляду заяви, 07.01.2025 року Відділом позивачам було видано нове свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_3 .

З огляду на те, що батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_2 , з огляду на наявність згоди Позивачів щодо зміни прізвища дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », позивачі 15.01.2025 року звернулися до Відділу із спільною заявою про зміну прізвища малолітньої дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Однак, за результатом розгляду зазначеної заяви, 28.01.2025 року листом № 325/5/24.23-114 Відділу було надано відповідь, що відповідно до абз. 10 п. 1.5. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, заяви іноземців, які на законних підставах перебувають в Україні, про внесення змін до актових записів цивільного стану, розглядаються відділом державної реєстрації актів цивільного стану на загальних підставах, а тому однією із умов подачі іноземцем такої заяви є підтвердження факту законності перебування іноземця на території України, що може бути підтверджено: посвідкою на постійне чи тимчасове проживання або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця на території України, засвідчені в установленому порядку.

Зважаючи на те, що фактично відповідачем було безпідставно відмовлено позивачам у задоволенні заяви про внесення змін до актового запису про народження дитини, а саме зміни прізвища дитини ОСОБА_3 з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у зв`язку із тим, що позивачем ОСОБА_2 не було надано до заяви документів, що підтверджують законність перебування іноземця на території України, засвідчені в установленому порядку, позивачі вважають таку відмову відповідача протиправною, у зв`язку із чим звернулися до суду із даним позовом.

Зокрема, за позицією сторони позивача, ОСОБА_2 до заяви від 15.01.2025 року про зміну прізвища малолітньої дитини на підтвердження своєї особи надав паспортний документ, який на дату подачі заяви був дійсний, а саме копію паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 № НОМЕР_3 , виданий 04.02.2016 року з завіреним перекладом на українську мову перекладачем Гречухою Г.В. та копію закордонного паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 № НОМЕР_4 , виданий 27.01.2016 року, з завіреним перекладом на українську мову перекладачем Гречухою Г.В.

Так, документів, що підтверджують законність перебування ОСОБА_2 на території України до Відповідача надано не було, однак, за позицією позивачів, ОСОБА_2 з 2016 року по сьогоднішній день перебуває на території України та за її межі не виїжджав, жодних зв`язків з країною його громадянства російською федерацією немає, на території останньої не перебував з 2016 року та постійно проживав в Україні в Одесі.

Посилання відповідача на необхідність надання позивачами документів, що підтверджують законність перебування одного з них, що є іноземцем, на території України, на думку позивачів, свідчить про недотримання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень принципу пропорційності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Статтею 49 Цивільного кодексу України встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Основним нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану є Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до положень статті 1 цього Закону він регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану та не поширюється на порядок проведення реєстрації громадянства України.

Згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану (частина 4 статті 6).

Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частиною 3 та 4 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану (частина 6 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджено наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 (далі - Правила №96/5).

Пунктом 1.1 розділу І Правил №96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно абзацу 1 пункту 1.5 розділу І Правил №96/5 заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян при пред`явленні паспорта громадянина України (далі - паспорт), паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства (далі - паспортний документ) заявника. Сформована заява про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання роздруковується посадовою особою та за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, підписується заявником.

Відповідно до абзаців 5-6 пункту 1.5 розділу І Правил №96/5 заяви іноземців, які на законних підставах перебувають в Україні, про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, складених органами державної реєстрації України, розглядаються відділом державної реєстрації актів цивільного стану на загальних підставах.

Документи, складені іноземною мовою, подаються для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку.

Згідно абзацу 11 пункту 1.5 розділу І Правил №96/5 працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Суперечливі дані в документах письмово пояснюються заявником. Документи, які мають необумовлені виправлення, підчистки або викликають сумніви щодо їх достовірності, перевіряються особливо ретельно та у разі потреби направляються для проведення їх експертизи до судово-експертної установи Міністерства юстиції України (за рахунок заявника). Відомості про акти цивільного стану, зазначені заявником у заяві, перевіряються в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Абзацом 1 Пункту 1.7 розділу І Правил №96/5 встановлено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відповідно до абзацу 10 пункту 1.17 розділу І Правил №96/5 у разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні заявникові разом з відповідним висновком повертаються оригінали документів чи їх відповідно оформлені копії, передбачені абзацом п`ятим цього пункту, а також документ, що підтверджує сплату державного мита.

Згідно абзацу 12 пункту 1.17 розділу І Правил №96/5 висновок про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні відділ державної реєстрації актів цивільного надсилає заявнику не пізніше наступного робочого дня після його повернення центром надання адміністративних послуг.

Як слідує зі змісту абзацу 1 пункту 2.1 розділу ІІ Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України).

Абзацом 6 пункту 2.1 розділу ІІ Правил №96/5 встановлено, що іноземці, особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, подають заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану, складеного органом державної реєстрації актів цивільного стану України, до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання або за місцем зберігання першого примірника актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану на тимчасово окупованій території України заява подається за межами цієї території на їх вибір.

Відтак, як вже було встановлено судом, позивачі з метою подачі заяви про внесення змін до актового запису звернулися до відповідача зі спільною заявою від 15.01.2025.

Згідно пункту 2.3 розділу ІІ Правил №96/5 відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України не вправі відмовити громадянину в прийнятті та розгляді заяви про внесення змін.

На підставі абзацу 1 пункту 2.5 розділу ІІ Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Відповідно до пункту 2.6 розділу ІІ Правил №96/5 разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Як слідує з пункту 2.12 розділу ІІ Правил №96/5 на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Між тим, у матеріалах справи відсутній висновок органу державної реєстрації актів цивільного стану про відмову у внесенні змін до актового запису.

За пунктом 2.20 розділу ІІ Правил №96/5 висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках. Один примірник разом з усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичному представництві чи консульській установі України, якими складено висновок про відмову, а другий вручається (надсилається) заявнику, який запрошується до відділу державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичного представництва чи консульської установи України не пізніше наступного робочого дня з дня складання висновку.

Водночас у висновку зазначається про можливість оскарження відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану в судовому порядку. На прохання заявника пред`явлені ним документи, крім заяви, повертаються, про що здійснюється запис на заяві, який скріплюється його підписом.

Відповідно до п. 2.21 розділу ІІ Правил №96/5 у разі внесення змін на підставі рішення суду, постанови адміністративного суду, органу опіки та піклування, оформленого розпорядженням районної державної адміністрації чи рішенням виконавчого комітету відповідних рад, до них додаються відповідні заява про внесення змін та за потреби інші необхідні для виконання документи, які не пізніше наступного робочого дня з дня отримання таких документів надсилаються до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису цивільного стану, до якого вносяться зміни.

Згідно пункту 2.22 розділу ІІ Правил №96/5 після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп «Повторно». Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

Системний аналіз вищевикладених норм дає суду підстави зробити висновок про те, що орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов`язаний прийняти заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану, розглянути її у спосіб та в порядку, визначеному законодавством, та за результатами такого розгляду скласти письмовий висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Як зазначено судом вище, позивач ОСОБА_2 до заяви від 15.01.2025 року про зміну прізвища малолітньої дитини на підтвердження своєї особи надав паспортний документ, а саме копію паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 № НОМЕР_3 , виданий 04.02.2016 року з завіреним перекладом на українську мову перекладачем Гречухою Г.В. та копію закордонного паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 № НОМЕР_4 , виданий 27.01.2016 року, з завіреним перекладом на українську мову перекладачем Гречухою Г.В.

При цьому сторона позивачів визнає, що документів, що підтверджують законність перебування ОСОБА_2 на території України до відповідача надано не було, однак вважає, що оскільки ОСОБА_2 з 2016 року по сьогоднішній день перебуває на території України та за її межі не виїжджав, жодних зв`язків з країною його громадянства російською федерацією не має, не території останньої не перебував з 2016 року та постійно проживав в Україні в м. Одесі, в даному випадку потреби у наданні документів, що підтверджують законність перебування на території України (посвідка на постійне проживання чи тимчасове проживання або інший документ) немає.

Суд зазначає, що правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Так, згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

За пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, або якщо строк їх тимчасового проживання на території України продовжено в установленому порядку, якщо інше не встановлено законом.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 посвідки на тимчасове проживання, або продовження строку тимчасового проживання на території України в установленому порядку на момент його звернення до відповідача з метою подачі заяви про внесення змін до актового запису.

Відповідно й відсутні докази надання таких документів щодо законних підстав перебування позивача в Україні до заяви від 15.01.2025, що не заперечується сторонами по справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що що відповідач не допускав протиправної бездіяльності, оскільки сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

На переконання суду, оскільки до заяви від 15.01.2025 не було надано доказів законних підстав перебування позивача в Україні, у відповідача відсутній був обов`язок розглянути по суті таку заяву про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, складених органами державної реєстрації України, та прийняти відповідне рішення. Натомість заяву було розглянуто та надано на неї інформацію.

Окремо суд звертає увагу на те, що позивач помилково дійшов висновку про те, що йому було відмовлено відповідачем у внесенні змін до актового запису, оскільки зі змісту вже дослідженого судом листа від 28.01.2025 № 325/5/24.23-114 встановлено, що відповідачем вказано на відповідні недоліки у документах позивача, які останньому слід усунути для подальшого формування заяви про внесення змін до актового запису.

При цьому, суд наголошує, що сама заява про внесення змін до актового запису не була сформована з причин неможливості встановлення законних підстав перебування позивача в Україні.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що відмова у внесенні змін до актового запису оформлюється висновком органу реєстрації актів цивільного стану на підставі дослідження всіх документів, наданих заявником, а також документів, отриманих від інших компетентних органів на запит органу державної реєстрації актів цивільного стану, проте, лист від 28.01.2025 № 325/5/24.23-114 не є за своєю правовою природою ні висновком про відмову у внесенні змін до актового запису, ані відмовою як такою.

Відповідач лише надав позивачу роз`яснення стосовно відповідних недоліків у документах, наявних у позивача, та необхідності їх доопрацювання для подальшої подачі заяви про внесення змін до актового запису, розгляду такої заяви та доданих до неї документів та прийняття органом державної реєстрації відповідного рішення, а саме: висновку про внесення змін або відмову у внесенні змін до актового запису.

Таким чином, вирішення питання про визнання рішення відповідача протиправним та зобов`язання внести зміни до актового запису у межах цієї справи є передчасним, оскільки будь-яке рішення з даного питання відповідачем не приймалося.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме "небезпідставність" доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65039, Україна, Одеська обл., місто Одеса, Середньофонтанська, будинок, 306; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк