Справа № 344/4283/25
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4283/25
Провадження № 2-а/344/65/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Ласка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 11.03.2025 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.03.2025 відкрито спрощене провадження в справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.02.2025 року офіцером відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 було складено протокол №08/277 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 . 28.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_3 було винесено постанову №09/266 за справою про адміністративне правопорушення на підставі протоколу №08/277 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про необхідність прибуття згідно повістки, не прибув, таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Постанову від 28.02.2025 року №09/266 було отримано 03.03.2025 року, що свідчить про дотримання строків оскарження. Позивач вважає вищезгадану постанову незаконною, протиправною та прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчасно оновив свої облікові дані, про що є відповідна відмітка у Е-ВОД, зокрема вказав актуальний номер телефону та адресу реєстрації. Також позивач має відстрочку від мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 с. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Право на відстрочку він реалізував ще у жовтні, подавши заяву про надання відстрочки до ТЦК. Однак, належним чином оповіщеним про повістку позивач не був, адже не отримував ні смс-повідомлення, ні паперового повідомлення від Укрпошти про надходження листа з описом вкладення або сповіщення письмового з поштового відділення про необхідність отримання поштового відправлення. У постанові та протоколі не зазначено, коли була направлена повістка, яким способом і коли він мав з`явитися за цією повісткою. Доказів направлення повістки, при винесенні постанови і протоколу не було надано. Працівник ТЦК позивачу усно повідомив, що він мав нібито з`явитися 24 жовтня 2024 року, але доказів надано не було. Якщо довіряти словам працівника ТЦК, то позивач вважає, що мав з`явитися 24 жовтня, то ж надалі буде відштовхуватися від цієї дати.

Оскільки правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності було вчинене 24 жовтня 2024 року, а постанова про накладення стягнення винесена 28 лютого 2025 року, то термін притягнення до адміністративної відповідальності закінчився ще 24 січня 2025 року.

Крім того, позивач вважає, що відповідачем при винесенні постанови були допущені процесуальні помилки, які є підставою для її скасування. Так, у протоколі та постанові відсутні відомості про дату та час, коли він мав з`явитися за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також відсутні дані про те коли вона направлялася та чи була направлена взагалі. Під час розгляду постанови відповідачем було досліджено лише протокол №08/277, жодних інших доказів вчинення правопорушення відповідачем досліджено не було, а саме невідомо чи направлялася взагалі повістка, чи є це поштове відправлення, чи є підтвердження від Укрпошти про отримання, відмову чи не вручення повістки. Під час складення протоколу ці докази також не були досліджені і виявлені, тобто протокол та постанова ґрунтуються виключно на суб`єктивних думках суб`єктів владних повноважень, які виносили ці процесуальні документи.

У Постанові не зазначено чи подавав позивач клопотання чи інші заяви, а вказується лише про якогось ОСОБА_4 . Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що належним чином з`ясовувалася причина неявки позивача та чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він в його вчиненні, чи підлягаю взагалі адміністративній відповідальності, чи не пропущені строки притягнення до адміністративної відповідальності, що є порушенням ст. 280 КУпАП. Також на думку позивача не було дотримано розумних строків повідомлення про розгляд справи. Сповіщення про розгляд адміністративної справи за одну добу, є таким що відбувся не вчасно, тобто не у розумний строк. Оскільки він не мав достатньо часу для підготовки свого захисту.

Таким чином, позивач вважає, що його незаконно притягнули до адміністративної відповідальності, а тому просить суд скасувати постанову, а провадження у справі закрити. Також просить стягнути з відповідача судовий збір.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 скористався правом подання відзиву на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовозобов`язаним, не маючи оформленої відстрочки, підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Уточненню та звірці підлягали наступні дані: ступінь придатності до військової служби; підстави щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення. Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Згідно з протоколами засідань комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за 2024 рік ОСОБА_1 з питань надання відстрочки не звертався та відстрочка за рішенням комісії військовозобов`язаному не надавалася. При цьому, всупереч твердженням позивача, Реєстром відображено, що позивач оформив відстрочку самостійно за допомогою застосунку Резерв+ тільки 08 листопада 2024 року за пунктом 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (натомість викликався по повістці на 14 жовтня 2024 року).

Враховуючи вищезазначене, за допомогою засобів Реєстру було сформовано повістку № 286128, згідно з якою позивачу належало з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 14 жовтня 2024 року об 11 год. 00 хв. При цьому, у відповідності до пункту 41 Постанови КМУ № 560, позивача слід вважати таким, що був належним чином оповіщеним про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не зважаючи на зазначене, в порушення вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач у визначені в повістці дату та час до ТЦК та СП не прибув, у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб та у строк, що не перевищує сім календарних днів, до ТЦК та СП не прибував. З врахуванням вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» кінцевою датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 слід вважати 24 жовтня 2024 року. Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів автоматично створено подання щодо розшуку ОСОБА_1 у зв`язку з неприбуттям за викликом до ТЦК та СП.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення зазначають, що відповідно до частини сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Як зазначено в постанові № 09/266 від 28 лютого 2025 року, 27 лютого 2025 року під час перевірки документів в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено, що вищевказаний громадянин згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебуває в розшуку, так як не прибув згідно надісланої повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже днем виявлення правопорушення в постанові визначено та в розглядуваній справі слід вважати 27 лютого 2025 року, а тому строк накладення стягнення за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого статтею 210 КУпАП, станом на день винесення оскаржуваного рішення, не минув. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відбувся в порядку, визначеному КУпАП та Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3.

Повістка № 286128 сформована засобами Реєстру. Облікові дані військовозобов`язаного відображені в обліковій картці Реєстру. Отже, дані з Реєстру, на підставі яких було первинно виявлено порушення та вторинно під час розгляду справи підтверджено факт такого порушення, є належним доказом у справі.

У зв`язку з обмеженням доступу до роботи з системами, які передбачають доступ до мережі Інтернет, ІНФОРМАЦІЯ_5 не може належним чином відслідковувати та подавати процесуальні документи за допомогою ЄСІТС. При цьому поштове відправлення було помилково скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_2 та 19 квітня 2025 року передано до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання.

На підставі наведеного, представник відповідача просить суд поновити строк для подання відзиву, відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно із абз.11 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

У відповідності до абз 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі і за ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачає, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Судом встановлено, що згідно постанови № 09/266 від 28 лютого 2025 року, начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковника ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення, на підставі протоколу №08/277 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (а.с.9-10).

У оскаржуваній постанові зазначено, що 27 лютого 2025 року під час перевірки документів в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено, що вищевказаний громадянин згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебуває в розшуку, так як не прибув згідно надісланої повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У позовній заяві позивач зазначає, що вказану спірну постанову ним було отримано 03.03.2025 року, і даних про більш раннє отримання постанови матеріали справи не містять, що є підставою для поновлення позивачу строку на оскарження постанови.

Згідно витягу з системи Резерв + ОСОБА_1 16.07.2024 року уточнив дані та отримав відстрочку до 07.02.2025 року, тип відстрочки п. 1 ч. 3 с. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.15).

Як зазначено в постанові № 09/266 від 28 лютого 2025 року, 27 лютого 2025 року під час перевірки документів в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено, що вищевказаний громадянин згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебуває в розшуку, так як не прибув згідно надісланої повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В поданому позові, як на одну із підстав для скасування оскаржуваної постанови, позивач посилається на те, що його не було належним чином сповіщено про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З приводу виклику відповідача судом встановлено, що за допомогою засобів Реєстру ІНФОРМАЦІЯ_6 було сформовано повістку № 286128, згідно з якою позивачу належало з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 14 жовтня 2024 року об 11 год. 00 хв. для уточнення даних.

З врахуванням вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» кінцевою датою прибуття до ТЦК та СП слід вважати 24 жовтня 2024 року. Позивач у визначені в повістці дату та час до ТЦК та СП не прибув.

З урахуванням кінцевої дати неприбуття позивача до на виклик ТЦК СП слідує, що 25 жовтня 2025 є датою виявлення порушення.

27.02.2025 року офіцером відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 було складено протокол №08/277 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якому його повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 30 хв. 28.02.2025.

Таким чином, судом встановлено, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення та вручення його примірника ОСОБА_1 , розгляд справи про адміністративне правопорушення був призначений на наступний день, що суперечить ст. 277-2 КУпАП, за містом якої повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

З урахуванням встановлених обставин, суд зазначає, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою відповідача на розгляд справи не забезпечено можливості реалізації позивачем його прав, передбачених частиною першою статті 268 КУпАП. Вказані процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, відмова у забезпеченні участі захисника є безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності. Як наслідок, позивач був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та ст.268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правничою допомогою.

Зважаючи на вищевказану підставу для скасування оскаржуваної постанови, інші доводи сторін не мають значення для прийняття рішення, а тому суд не надає їм оцінки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови № 09/266 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 28 лютого 2025 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 09/266 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 28 лютого 2025 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Богдан АТАМАНЮК