Справа № 320/27200/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року справа №320/27200/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції (вул. Мрії, 19, м. Київ, 04128), в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 03 червня 2024 року №961 о/с від 03 червня 2024 року «По особовому складу» про звільнення майора поліції ОСОБА_1 (0060247) старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди управління патрульної поліції у Київській обл.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди управління патрульної поліції у Київській обл. з 04 червня 2024 року;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 червня 2024 року по дату винесення судового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що наказ від 03 червня 2024 року №961 о/с від 03 червня 2024 року «По особовому складу» про звільнення майора поліції ОСОБА_1 є протиправним і підлягає скасуванню, адже фактичною підставою для звільнення стали висновки відповідача щодо наявності у позивача ознак алкогольного сп`яніння. Так, за твердженням відповідача, 24 квітня 2024 року о 07 год. 37 хв., перед початком несення служби та інструктажем, проведеним працівниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Київській області ДПП - капітаном поліції Сенчишаком О. та капітаном поліції Коричуком В. , у майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень ВРОМ ДТП УПП у Київській області, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього, о 07 год. 44 хв., за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 7510 ARLM-0369 було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат тесту від 24.04.2024 року за №437 склав 1,59‰. Однак зазначене твердження, на переконання позивача, не відповідає дійсності, оскільки він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Про відсутність такого стану свідчить, зокрема, той факт, що майору поліції ОСОБА_1 було видано табельну зброю та допущено до проходження інструктажу, що суперечить установленим вимогам до дій у разі виявлення ознак сп`яніння у працівника поліції. Крім того, при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач безпідставно застосував до позивача найсуворіший вид дисциплінарного стягнення - звільнення із служби, не розглянувши інші, більш м`які заходи дисциплінарного впливу, що також свідчить про порушення принципу пропорційності та дискреційних повноважень у межах закону.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/27200/24 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі №320/27200/24 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, яку отримано відповідачем в системі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє, вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечує щодо заявлених позовних вимог у повному обсязі та вважає їх необґрунтованими, адже на його думку, позивач порушив дисципліну та закон. Зазначається, що майором поліції ОСОБА_1 було допущено порушення положень Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію» та посадової інструкції, що виразилося у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння, порушенні Присяги поліцейського та службових обов`язків, що підриває авторитет Національної поліції. Дисциплінарна комісія, розглянувши обставини справи, врахувала пом`якшуючу обставину - визнання вини ОСОБА_1 , однак дійшла висновку, що вчинений ним проступок несумісний із подальшим проходженням служби.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24 квітня 2024 року до Відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (далі - ВМАЗ) Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції надійшов рапорт за вих. № 4601н/41/40/02-2024 від наряду «Комета-0015» у складі капітана поліції Сенчишака Олександра - старшого інспектора з особливих доручень ВМАЗ, та капітана поліції Коричука Володимира - інспектора ВМАЗ.

У зазначеному рапорті повідомлялося, що 24.04.2024 у майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень ВРОМ ДТП УПП у Київській області ДПП, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Згідно з графіком чергування особового складу апарату УПП у Київській області на квітень 2024 року, затвердженим начальником УПП майором поліції Єнакієвим І. 26.03.2024, майор поліції ОСОБА_1 Є. був включений до чергування 20, 21, 24, 25, 28 та 29 квітня 2024 року.

Із рапорту вбачається, що 24.04.2024 після ранкового шикування та отримання табельної вогнепальної зброї, о 07:30 працівниками ВМАЗ у майора поліції ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна кольору шкіри обличчя.

На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST майор поліції ОСОБА_1 надав добровільну згоду. Огляд було проведено у приміщенні УПП у Київській області за адресою: м. Київ, вул. Мрії, 19, приладом DRAGER ALCOTEST 7510 ARLM-0369. Результат тесту - позитивний, 1,59 ‰ (проміле), тест № 437.

У подальшому капітаном поліції Сенчишаком О. у присутності капітана поліції Коричука В. та начальника ВРОМ ДТП майора поліції Майсюри В. було складено акт про перебування майора поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння (вих. № 4602вн/41/40-2024 від 24.04.2024), а також акт про його відсторонення від виконання службових обов`язків (вих. № 4603вн/41/40-2024 від 24.04.2024).

О 08:00 того ж дня майор поліції ОСОБА_1 здав табельну вогнепальну зброю «Форт-17». Подія фіксувалась за допомогою портативного відеореєстратора, який використовував капітан поліції Сенчишак О .

Під час проведення службового розслідування було опитано старшого інспектора з особливих доручень ВРОМ ДТП УПП у Київській області ДПП, майора поліції ОСОБА_1. Зі слів останнього, з початку 2023 року в нього погіршилися стосунки з дружиною - ОСОБА_2 , що, за його словами, стало наслідком її подружньої зради. До листопада 2023 року між подружжям періодично налагоджувалися відносини. Однак, як пояснив опитуваний, на початку грудня 2023 року дружина почала вчиняти дії, які негативно впливали на його психоемоційний стан та службову діяльність. Зокрема, вона, за словами ОСОБА_1 , перешкоджала йому бачитися з їхньою спільною донькою, заблокувавши його номер телефону. 31.01.2024 подружжя офіційно розірвало шлюб.

22.04.2024 о 21:06, 21:11 та 21:12, під час відпочинку, до нього телефоном через соціальну мережу Instagram звернулися колишня теща разом із колишньою дружиною, висловлюючи незрозумілі для нього вимоги щодо «прописки» через додаток "Дія". Зазначене спілкування викликало у нього емоційне збудження та роздратування, оскільки він почувався зле та потребував відпочинку.

23.04.2024, перебуваючи у вихідний день, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, що пояснив погіршеним емоційним станом, зумовленим конфліктом із колишньою дружиною та сваркою з батьками. Близько 22:00 того ж дня він повернувся до місця проживання, проте не зміг потрапити до квартири, оскільки, за його словами, батьки змінили замки на вхідних дверях через претензії його колишньої дружини на їхнє майно. У зв`язку з цим він був змушений ночувати в автомобілі, що, за його словами, унеможливило належний відпочинок перед службовою зміною.

Опитуваний визнає свою провину, зобов`язується виправитися та просить врахувати при обранні дисциплінарного стягнення його сімейне становище та психоемоційний стан протягом останнього року. Також зазначає, що завжди сумлінно виконував службові обов`язки.

Начальник ВРОМ ДТП УПП у Київській області ДПП, майор поліції Майсюра Валерій В`ячеславович, підтвердив, що майор поліції ОСОБА_1 дійсно проходить службу на посаді старшого інспектора з особливих доручень. За словами Майсюри В.В. , з початку сімейних негараздів та подальшого розлучення, психоемоційний стан ОСОБА_1 суттєво погіршився. Останнім часом він активно користувався соціальними мережами, публікуючи контент, який негативно висвітлював його особу та створював негативну думку у суспільстві про поліцейських. Одна з таких публікацій стала підставою для проведення службового розслідування, ініційованого наказом УПІ у Київській області ДПП від 11.04.2024 № 171, з подальшим притягненням ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до графіка чергування особового складу апарату УПП у Київській області ДПП на квітень 2024 року, затвердженого начальником УПП, майором поліції Єнакієвим І., ОСОБА_1 перебував на службі 20- 21 квітня, а 22- 23 квітня мав вихідні дні. Саме у вихідні дні ним було розміщено у соціальних мережах публікації з ознаками алкогольного сп`яніння.

24.04.2024, з метою контролю, начальник підрозділу прибув до управління о 07:00, оскільки ОСОБА_1 мав заступати на службу. По прибуттю було встановлено, що працівники ВМАЗ уже спілкувались із ОСОБА_1 , у якого спостерігалися явні ознаки алкогольного сп`яніння. Під час огляду це підтвердилось.

ОСОБА_1 не повідомляв керівництво про неможливість приступити до виконання обов`язків. Йому неодноразово в усній формі, з урахуванням його психоемоційного стану, наголошувалося на необхідності неухильного дотримання службової дисципліни, чинного законодавства як під час несення служби, так і у позаслужбовий час. Крім того, відповідно до доручення УПП у Київській області ДПП від 21.03.2024 № 3309вн/41/40/01-2024, особовому складу ВРОМ ДТП було роз`яснено вимоги щодо дотримання дисципліни, своєчасної явки на службу та недопущення запізнень без поважних причин.

Опитана під час розслідування мати майора поліції, ОСОБА_3 , підтвердила, що з листопада 2023 року її син перебував у процесі розлучення. Причиною цього, за словами сина, була зрада дружини. На думку матері, емоційний стан сина міг погіршитись під впливом цих сімейних обставин. Вона повідомила, що про перебіг сімейного життя сина дізнавалася лише з його слів.

Батько, ОСОБА_4 , у повному обсязі підтвердив пояснення дружини.

Дисциплінарною комісією було досліджено відео з портативного відеореєстратора № 471681 інспектора ВМАЗ капітана поліції Коричука В., на якому зафіксовано, що 24.04.2024 о 07:37 інспектори Коричук В. та Сенчишак О. у присутності Майсюри В. повідомили ОСОБА_1 про наявні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, різке почервоніння обличчя, та запропонували пройти огляд. Спочатку ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на погане самопочуття, однак о 07:41 погодився на огляд.

О 07:44, перебуваючи у приміщенні УПП за адресою: м. Київ, вул. Мрії, 19, інспектори Коричук В. та Сенчишак О. провели огляд за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST 7510 (ARLM - 0369). Результат огляду склав 1,59 проміле, тест № 437. ОСОБА_1 погодився з результатом.

О 07:58 він здав табельну вогнепальну зброю «Форт-17» у кімнаті видачі та зберігання зброї. О 08:36 в присутності Майсюри В. його ознайомили з актом про перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння (вих. № 4602вн/41/40-2024 від 24.04.2024) та актом про відсторонення від виконання службових обов`язків (вих. № 4603вн/...).

03 червня 2024 року Департаментом патрульної поліції видано наказ №961 о/с «По особовому складу», відповідно до якого, на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод управління патрульної поліції у Київській області, звільнено зі служби в поліції з 03 червня 2024 року.

Згідно з наказом, передбачено виплату грошової компенсації за 41 добу невикористаних щорічної основної та додаткової оплачуваних відпусток (40 діб за 2023 рік і 1 доба за 2024 рік), а також встановлено премію за червень 2024 року у розмірі 171,17%.

Позивач вважає вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон) та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", затвердженої Наказом МВС, від 12.03.2013 року, №230 (далі - Інструкція), Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006, № 3460-IV (далі - Закон №3460). Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

За змістом пункту 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, (далі - Дисциплінарний статут) дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно ст. 5 Закону встановлено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 7 Закону, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійка переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно із статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку

Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 №1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаних Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до пп.2.2.5. Інструкції, службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.5 Інструкції передбачено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Статтею 12 Закону на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Закону звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до ст. 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Акцентуючи увагу на тому, що Закон України «Про Національну поліцію» виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції суд має на меті звернути увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Щодо останньої, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової чи адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів відповідного провадження.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (спів мірним) із учиненим діянням.

При цьому слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Як вбачається з матеріалів справи, досудовим розслідуванням встановлено, що 24 квітня 2024 року до Відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (ВМАЗ) Управління патрульної поліції у Київській області надійшов рапорт №4601н/41/40/02-2024 від наряду «Комета-0015» у складі капітанів поліції Сенчишака О. та

Коричука В. У рапорті зазначалося, що того ж дня у майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора ВРОМ ДТП УПП у Київській області, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, тремтіння рук, зміна кольору обличчя) після ранкового шикування та отримання зброї о 07:30.

Відповідно до графіка чергування, ОСОБА_1 перебував на службі цього дня. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння він погодився добровільно. Обстеження проведено у приміщенні УПП приладом DRAGER ALCOTEST 7510 (результат - 1,59 ‰, тест №437).

Після цього складено відповідні акти: про перебування в стані алкогольного сп`яніння (№4602вн/41/40-2024) та про відсторонення від виконання обов`язків (№4603вн/41/40-2024). О 08:00 майор ОСОБА_1 здав табельну зброю «Форт-17». Подія зафіксована на відеореєстратор капітана Сенчишака .

У матеріалах службового розслідування містяться такі документи:

Акт про перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння майора поліції ОСОБА_1 , вих. № 4602вн/41/40-2024 від 24.04.2024, складений старшим інспектором з особливих доручень ВМАЗ УПП у Київській області ДПП, капітаном поліції Сенчишаком О., у присутності інспектора ВМАЗ капітана поліції Коричука В. та начальника ВРОМ ДТП майора поліції Майсюри В;

До акта додано чек із результатом тесту № 437 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного приладом DRAGER ALCOTEST 7510 ARLM-0369;

Акт про відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків, вих. № 4603вн/41/40-2024 від 24.04.2024, складений тими ж посадовими особами;

Копія графіка несення служби працівниками ВРОМ ДТП на квітень 2024 року, затвердженого заступником начальника управління - начальником ВМАЗ УПП у Київській області ДПП, підполковником поліції Чудо П., від 26.03.2023;

Копія графіка чергування особового складу апарату УПП у Київській області ДПП у складі додаткових автопатрулів на квітень 2024 року, затвердженого начальником УПП, майором поліції Єнакієвим І., від 26.03.2024, з доданим рапортом начальника ВРОМ ДТП майора поліції Майсюри В. про внесення змін. Згідно з цими змінами, майор ОСОБА_1 був залучений до несення служби 20, 21, 24, 25, 28 та 29 квітня 2024 року замість капітана поліції Клименка В. , який перебував на лікарняному;

Копія з книги нарядів, том № 1, інв. № 1904, з відміткою про отримання майором ОСОБА_1 табельної вогнепальної зброї "Форт-17", що підтверджує факт його заступання на службу у стані алкогольного сп`яніння;

Копія журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання безпеки при поводженні зі зброєю, том № 2, інв. № 1804.

Таким чином судом встановлено, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

У своїй позовній заяві позивач акцентує увагу на тому, що до майора поліції ОСОБА_1 було застосовано найсуворіше дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, без розгляду можливості застосування інших видів стягнень.

Разом з тим суд зазначає, що звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, однак вибір виду стягнення належить до дискреційних повноважень уповноваженої особи і здійснюється з урахуванням усіх обставин справи. Закон не вимагає обов`язкового наведення мотивів, чому не обрано інший, м`якший захід впливу.

Аналогічну правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема у постановах від 21.09.2018 у справі № 824/227/17-а, від 04.03.2020 у справі № 120/2732/19-а, від 17.12.2020 у справі № 160/5581/19, а також в ухвалі від 27.10.2022 у справі № 580/1785/20.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, суд, застосовуючи норму права, враховує висновки щодо її застосування, викладені у постановах Верховного Суду. Крім того, відповідно до частин 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», такі висновки є обов`язковими для суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, посилання представника позивача на порушення з боку відповідача є необґрунтованим і не впливає на правову оцінку обґрунтованості застосованого дисциплінарного заходу у межах справи № 320/27200/24.

Крім того, позивач також стверджує, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки отримав табельну зброю та пройшов відповідний інструктаж, з приводу чого суд зазначає наступне.

Наявні в матеріалах справи докази - пояснення ОСОБА_1 від 26.04.2024, рапорти службових осіб, відеозаписи з бодікамери, а також чек з приладу DRAGER ALCOTES 7510 ARLM-0369 із зафіксованим результатом тесту (з яким позивач погодився на місці) - безумовно підтверджують перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби.

Так, жодних доказів на підтвердження протилежного сторона позивача суду не надала.

Суд зазначає, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Відповідно до статті 2 Статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Пунктами 1, 2 статті 18 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

За статтею 19 Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 64 Закону особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

З урахуванням викладеного вище, суд встановив, що позивач власними діями порушив Закон України "Про Національну поліцію", Дисциплінарний статуту органів внутрішніх справ України, Присягу на вірність Українському народові, Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Отже, в даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у пункті 23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі ст. ст. 77, 121, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.