Справа № 160/24618/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2
про визнання протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,
11.09.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить:
- визнати неправомірним та протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 397 від 08.08.2024 року в частині переміщення майора ОСОБА_1 , командира роти військової частини НОМЕР_2 (шпк «капітан») на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант»)
- визнати неправомірним та протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) від 13.08.2024 року № 1211 «Про передачу справ та посади військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 »;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 щодо розгляду рапорту майорат ОСОБА_1 від 12.08.2024 року про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю (військова частина НОМЕР_4 ).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 17 від 13.01.2024 року майора ОСОБА_1 було призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_5 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 397 від 08.08.2024 року переміщено майора ОСОБА_1 , командира роти військової частини НОМЕР_2 (шпк «капітан») на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант»). Не погоджуючись, з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 397 від 08.08.2024 року доведеним до позивача, останнім було складено рапорт командиру військової частини НОМЕР_2 від 12.08.2024 року, в якому зазначив, що не згідний з переведенням на нижчу посаду. На виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 , було видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) від 13.08.2024 року № 1211 «Про передачу справ та посади військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 ». Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) від 13.08.2024 року № 1211, наказано командиру роти охорони військової частини НОМЕР_5 майору ОСОБА_1 здати, а капітану ОСОБА_2 прийняти справи та посаду, матеріальні цінностей, які рахуються за військовослужбовцями частини. Крім того, позивачем на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 подано рапорт від 12.08.2024 року, в якому виклав прохання про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю (військова частина НОМЕР_4 ), оскільки за період проходження військової служби стан його здоров`я суттєво погіршився (згідно постанови ВЛК від 10.01.2023 року позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби). Рішення щодо клопотання позивача про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю не прийнято, про хід розгляду рапорту позивачу жодним чином не повідомляться. Позивач вважає вказані накази відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги.
13.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
19.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином завірену копію наказу № 397 від 08.08.2024 року в частині переміщення майора ОСОБА_1 , командира роти військової частини НОМЕР_2 (шпк «капітан») на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант») та всі документи на підставі яких було винесено вказаний наказ.
13.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду повторно витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином завірену копію наказу № 397 від 08.08.2024 року в частині переміщення майора ОСОБА_1 , командира роти військової частини НОМЕР_2 (шпк «капітан») на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант») та всі документи на підставі яких було винесено вказаний наказ.
03.02.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду витребувано у військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені копії всіх документів, прийнятих за наслідком розгляду рапорту майора ОСОБА_1 від 12.08.2024 року про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю (військова частина НОМЕР_4 ). Втретє витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином завірену копію наказу № 397 від 08.08.2024 року в частині переміщення майора ОСОБА_1 , командира роти військової частини НОМЕР_2 (шпк «капітан») на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант») та всі документи на підставі яких було винесено вказаний наказ.
21.02.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду повторно витребувано у військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені копії всіх документів, прийнятих за наслідком розгляду рапорту майора ОСОБА_1 від 12.08.2024 року про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю (військова частина НОМЕР_4 ).
24.02.2025 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшли витребувані судом докази та відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що підставою включення майора ОСОБА_1 до Плану переміщення є підстави вказані в пп.6 п.82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року (надалі «Положення»), - у зв`язку з призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу (План переміщення від 07.08.2024 року). Зазначена в пп.6 п.82 Положення обставина по відношенню до обставин вказаних в пп. 1-3 п.82 цього Положення є самостійною підставою для призначення військовослужбовців на посади та наряду з вимогами абз.2 п.257 Положення не вимагає отримання попередньої згоди військовослужбовця навіть якщо і призначення військовослужбовця відбувається на нижчу посаду. Оскільки питання переміщення військовослужбовців та призначення їх на посади, що передбачені штатом воєнного часу у зв`язку з введенням правового режиму воєнного стану це дискреційне повноваження уповноваженого командира, - підстави для задоволення позову відсутні. Окремо слід звернути увагу на те, що обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на обмежену придатність позивача, яка встановлена висновком Військово-лікарської комісії №808 від 10.01.2023 року. Зазначений висновок вказаний в додатках до позовної заяви, проте до неї долучений не був. Дані про обмежену придатність позивача в розпорядженні військової частини НОМЕР_1 на час вирішення відповідного кадрового питання не перебували. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
25.02.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 року по даній справі про застосування до Військової частини НОМЕР_1 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.
06.03.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду виправлено описки в мотивувальній та першому абзаці резолютивної частин ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 року по даній справі. Продовжено Військовій частині НОМЕР_2 строк для виконання вимог ухвали суду від 03.02.2025 року по даній справі на 5 днів з дня отримання даної ухвали.
15.04.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені копії всіх документів, прийнятих за наслідком розгляду рапорту майора ОСОБА_1 від 12.08.2024 року про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю (військова частина НОМЕР_4 ).
Станом на дату винесення рішення по справі відповідачем-2 витребувані судом докази та відзив на позовну заяву до суду не надано про причини такого неподання суд не повідомлено.
Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 397 від 08.08.2024 року відповідно до пунктів 82, 83 та 257 Положення про проходження шромадянами України військової служби у Збройних Силах України осіб офіцерського складу Сил територіальної оборони Збройних Сил України звільнено з займаних посад і призначено до Сил Територіальної Оборони Збройних Сил України майора ОСОБА_1 , командира роти охорони військової частини НОМЕР_2 (шпк «капітан») - командиром стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант»).
Не погоджуючись, з Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 397 від 08.08.2024 року доведеним до позивача, останнім було складено рапорт командиру військової частини НОМЕР_2 від 12.08.2024 року, в якому зазначив, що не згідний з переведенням на нижчу посаду.
На виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 , було видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) від 13.08.2024 року № 1211 «Про передачу справ та посади військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 ».
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) від 13.08.2024 року № 1211, наказано командиру роти охорони військової частини НОМЕР_5 майору ОСОБА_1 здати, а капітану ОСОБА_2 прийняти справи та посаду, матеріальні цінностей, які рахуються за військовослужбовцями частини.
Також, позивачем на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 подано рапорт від 12.08.2024 року, в якому виклав прохання про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю (військова частина НОМЕР_4 ).
Позивач вказав, що рішення щодо клопотання позивача про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю не прийнято, про хід розгляду рапорту позивачу жодним чином не повідомляться.
Позивач вважає вказані накази та дії щодо не розгляду рапорту позивача протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 3 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" зміст мобілізації становить переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" 6 грудня 1991 року №1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У свою чергу правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (тут і далі у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2232-XII), відповідно до частин 5, 7 статті 6, якого військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.
Порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.
З аналізу наведених норм слідує, що період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.
Так, починаючи з 24.02.2022 і по теперішній час в Україні згідно із Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні триває воєнний стан, період дії якого у розумінні Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про оборону України" є особливим правовим режим.
Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі мобілізація). Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Отже, в силу вищенаведених норм законодавства, у зв`язку із введенням з 24.02.2022 воєнного стану на території України всі військові формування, зокрема, відповідачі були переведені зі штатів мирного часу на штати воєнного часу, що складає зміст мобілізації.
У зв`язку із введенням воєнного стану, вимоги до воєнних посад, передбачені воєнними штатами, є завищеними порівняно зі штатами мирного часу, що у свою чергу зумовлено обставинами, які потребують більшої відповідальності, контролю та повної бойової готовності для відсічі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
При цьому порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюється Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення), відповідно до п.12 якого встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
При цьому, згідно із п.1 п.81 Положення призначення на посади здійснюється військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
Пунктом 82 Положення визначено види посад та вимоги при призначенні на посаду. Так, призначення військовослужбовців на посади здійснюється, серед іншого, на вищі посади (п.1), на рівнозначні (п.2), на нижчі (п.3). Зокрема, згідно з п.3 п.82 Положення призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється:
у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;
за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;
за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;
у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;
у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;
у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;
вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;
за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.
Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення, відповідно до яких на посади сержантського і старшинського складу призначаються військовослужбовці, які отримали підготовку відповідного рівня у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах) та у військових частинах. Особи рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби), які мають бойовий досвід та не отримали підготовки відповідного рівня у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах) та у військових частинах, з урахуванням потреби доукомплектування Збройних Сил України в період дії воєнного стану можуть призначатися на посади сержантського і старшинського складу, за якими штатами воєнного часу передбачено військове звання до старшого сержанта (головного старшини) включно, з одночасним присвоєнням первинного військового звання сержантського і старшинського складу та з подальшим направленням на навчання у строки, що визначаються Міністерством оборони України (п.102 Положення). Особи сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або проходять службу у військовому резерві, мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли (у разі потреби) курс військової підготовки за напрямом, що відповідає профілю службової діяльності, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності можуть призначатися на посади, що підлягають заміщенню особами молодшого офіцерського складу (п.104).
Пунктом 83 Положення передбачено, що військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.
Вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця (п. 109 Положення).
Відповідно до п. 110 переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.
Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється, серед іншого, між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні з`єднання, військові частини та оперативні командування.
Разом із тим, абзацом 2 пункту 257 Положення вказано, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 Положення №1153/2008, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення, відповідно до якого військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:
- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;
- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
Таким чином суд зазначає, що після введення правового режиму воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, військовослужбовці Збройних Сил України можуть бути переведені на нижчу посаду та до іншого військового формування за рішенням командування та без згоди військовослужбовця, крім випадків, передбачених пунктом 112 Положення №1153/2008.
Судом встановлено, що спірний наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 397 від 08.08.2024 року в частині переміщення майора ОСОБА_1 , командира роти військової частини НОМЕР_2 (шпк «капітан») на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант») прийнятий відповідно до пункту 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008.
У примітці наказу як на підставу призначення вказано - призначення на нижчу посаду на особисте прохання військовослужбовця з шпк "капітан" на шпк "старший лейтенант".
Представник позивача в обґрунтування вимог вказує, що п.257 Положення передбачає дії щодо переміщення на нижчу посаду за рішенням командування та без згоди військовослужбовця, крім випадків, передбачених пунктом 112 Положення, який, знову ж таки, відсилає до п.82 Положення, а принциповим в даному випадку є саме те, що призначення відбувається на особисте прохання військовослужбовця, про що також зазначено і у наказі як підстава для його прийняття. Позивач вважає, що переведення позивача на нижчу посаду, за іншою спеціальністю, без врахування його стану здоров`я, без наявності його рапорту про таке переведення, в іншу місцевість є протиправним.
Вказані доводи суд не бере до уваги, оскільки як вже зазначалося вище, абзацом другим пункту 257 Положення передбачено, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
При цьому, станом на момент прийняття оскаржуваних наказів судом не встановлено, а позивачем не доведено наявність передбачених п.112 Положення підстав, які виключають можливість переведення позивача на нове місце військової служби, у тому числі стан його здоров`я. Висновку (постанови) військово-лікарської комісії чи інших доказів позивачем на підтвердження цих обставин не надано.
Додатково щодо доводів представника позивача на те, що переведення позивача на нижчу посаду за іншою спеціальністю відбулось без з`ясування та врахування стану здоров`я та спеціалізації позивача, без спеціальної підготовки та атестації, суд вказує, що під час воєнного стану в України в Збройних Силах України діють відповідні номенклатури посад. При цьому, обов`язок про доведення зазначеної інформації командиру, відповідно до пункту 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, безпосередньо покладається саме на військовослужбовця та вимагає саме від нього не приховувати хвороби.
Крім того, відповідно до пункту 147 Переліку штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу та відповідних їм військових звань і тарифних розрядів посад, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 вересня 2020 року №317, який був затверджений з метою впорядкування переліку посад, що підлягають заміщенню, посада командира відділення (яку позивач займав до прийняття оскаржуваних наказів) передбачає заміну усіма військово-обліковими спеціальностями (ВОС).
При цьому, дійсно, пунктом 83 Положення передбачено, що у разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Втім відповідно до цього ж пункту Положення для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.
Щодо доводів про те, що у будь-якому випадку відповідно до п.82 Положення, до якого відсилає п.257 Положення, призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється на особисте прохання, якого у цьому випадку не було, суд зауважує, що пунктом 257 Положення призначення на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 Положення, який у свою чергу дійсно відсилає до п.82 Положення.
Так, за вказаним пунктом Положення особисте прохання є підставою для призначення військовослужбовців на нижчі посади лише за віком або сімейними обставинами а також за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.
Тобто лише у разі наявності сімейних обставин чи за віком або ж уразі наявності рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад пункт 82 Положення визначає обов`язковість волевиявлення військовослужбовця.
Тому посилання позивача на недотримання відповідачами вимог чинного законодавства при прийнятті оскаржуваних наказів без отримання згоди позивача в силу п.82 Положення для призначення позивача на нижчу посаду суд не приймає до уваги.
Таким чином, суд визнає, що за обставин справи при призначенні позивача на нове місце військової служби його згода, в т.ч. і подання ним відповідного рапорту, на що посилається представник позивача, нормами Положення не вимагалося.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд дійшов висновку, що спірні наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 397 від 08.08.2024 року в частині переміщення майора ОСОБА_1 , командира роти військової частини НОМЕР_5 (шпк «капітан») на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант») та наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) від 13.08.2024 року № 1211 «Про передачу справ та посади військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 », як похідний є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо вимог в частині зобов`язання командира військової частини НОМЕР_2 щодо розгляду рапорту майорат ОСОБА_1 від 12.08.2024 року про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю (військова частина НОМЕР_4 ), суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону№2011-XII, соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби (ч.1 ст.11 Закону №2011-ХІІ).
Частинами 1, 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).
Так, відповідно до п. 1.1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.
Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно п. 1.3 розділу І Положення №402, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних.
У розумінні п. 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) (п. 2.1 розділу І Положення №402).
У свою чергу медичний огляд військовослужбовців регламентується положеннями глави 6 розділу ІI Положення №402.
Так, у п. 6.1. Глави 6 розділу ІІ Положення №402 вказано: направлення на медичний огляд проводиться: а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів; б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Відповідно до п. 6.1. Глави 6 розділу ІІ Положення №402 на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, військового комісаріату, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14. Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання; медична книжка; посвідчення особи (військовий квиток); фотокартка 3 х 4 см без головного убору - при амбулаторному огляді; службова характеристика для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією (зразок заповнення якої наведено в додатку 15). У тексті характеристики наводиться інформація щодо освіти військовослужбовця, який ВВНЗ і коли закінчив, навчання в інших навчальних закладах, у тому числі закордонних, особливостей проходження військової служби, служби за кордоном, у складі миротворчого персоналу, миротворчого контингенту, військових місіях, участі у бойових діях тощо, обов`язково зазначається думка командування військової частини щодо фізичного стану, фактичної працездатності військовослужбовця, виконання ним своїх службових обов`язків за станом здоров`я та можливість подальшого проходження ним військової служби на займаній посаді, призначення на посаду з меншим обсягом обов`язків, на нижчу посаду тощо; медична характеристика (у медичній характеристиці обов`язково зазначають інформацію про захворюваність військовослужбовця, результати медичних оглядів ВЛК (при вступі у ВВНЗ, відрядженні за кордон, у миротворчі місії, під час служби у спецспорудах тощо), втрату працездатності за станом здоров`я за останні три роки та думку начальника медичної служби військової частини щодо можливості подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на займаній посаді за станом здоров`я). Службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час у разі направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, в інших випадках надання службової та медичної характеристик не обов`язкове. Крім того: на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Також, згідно п. 6.4. Положення №402 у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти «а», «б» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.
Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (пункт 6.10 глави 6 розділу II Положення №402).
Медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (пункт 6.17 глави 6 розділу II Положення №402).
Отже, спеціальними законодавчими нормами, що регламентують порядок здійснення медичного огляду військовослужбовців, передбачено, що направлення на такий здійснюється прямим начальником від командира військової частини, в якій такий військовослужбовець проходить військову службу.
Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153).
Відповідно до п. 240 Положення №1153 військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.
Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.
За нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).
Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, (далі -Інструкція з діловодства у Збройних Силах України), рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, - звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
Також згідно з пунктом 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.
Відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся з рапортом командира Військової частини НОМЕР_2 , про його направлення на військово-лікарську комісію для визначення стану здоров`я щодо придатності до несення військової служби в подальшому.
Однак, у межах строку, визначеного пунктом 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, командир чи уповноважені представники відповідача не розглянули по суті рапорт позивача про його направлення на військово-лікарську комісію та не прийняли жодного рішення за результатами їх розгляду, що, в свою чергу, вказує на протиправну бездіяльність відповідача-2.
При цьому суд звертає увагу, що ухвалами суду випробовувались докази щодо розгляду рапорту позивача, при цьому відповідач-2 не надав до суду витребуваних доказів та доказів на спростування доводів позивача.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідачем-2 допущено протиправну бездіяльність у зв`язку із не розглядом рапорту позивача.
Таким чином, суд зобов`язує відповідача розглянути рапорт позивача щодо направлення на проходження військово-лікарської комісії.
Відповідно до ч. 1.ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нерозгляду рапорту майора ОСОБА_1 від 12.08.2024 року про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю (військова частина НОМЕР_4 ).
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт майора ОСОБА_1 від 12.08.2024 року про направлення його на медичний огляд військово лікарської комісії до військового шпиталю (військова частина НОМЕР_4 ).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв