Справа № 640/26309/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «РУСТ УКРАЇНА», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Обставини справи:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду (після передачі з Окружного адміністративного суду міста Києва у зв`язку з його ліквідацією та заміни первісного відповідача правонаступником) надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Київській області (правонаступником якого є Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці) щодо неврахування вказівок Державної Служби України з питань праці у листі від 12.07.2021 року за № 4469/4/4.5-ЗВ-21 та непроведення повноцінної перевірки за її зверненням від 28.07.2021;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці повторно провести перевірку дотримання вимог трудового законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «РУСТ УКРАЇНА» () щодо неповної компенсації за щорічну відпустку та ненадання компенсації за відпустку за особливий характер праці ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.07.2021 вона звернулася до Головного управління Держпраці у Київській області (далі ГУ Держпраці) зі скаргою на порушення її трудових прав з боку роботодавця ТОВ «РУСТ УКРАЇНА», зокрема, щодо неповної виплати компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та невиплати компенсації за щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці (робота на електронно-обчислювальних машинах).

У відповідь на її звернення ГУ Держпраці листом від 10.09.2021 № 4.3/4-P-4813-6079 повідомило, що за результатами інспекційного відвідування ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» (акт № 2809 від 06.09.2021) встановлено, що розрахунок компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки проведено роботодавцем правильно, а підстав для надання щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці у роботодавця не було, оскільки це не передбачено трудовим договором позивача та відсутній колективний договір на підприємстві.

Позивач вважає, що ГУ Держпраці допустило протиправну бездіяльність, оскільки не провело повного дослідження всіх наданих нею документів, проігнорувало лист Державної служби України з питань праці від 12.07.2021 на її ім`я, де, на її думку, підтверджувалося її право на додаткову відпустку, та не здійснило належної перевірки дотримання ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» трудового законодавства.

Посилається на статті 6 та 8 Закону України «Про відпустки», Список виробництв, робіт, професій і посад, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 № 1290, та лист Мінсоцполітики від 11.08.2014 № 348/13/116-14, які, на її думку, підтверджують її право на додаткову відпустку за роботу з комп`ютером. Наводить власний розрахунок недоплаченої компенсації. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та залучено ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 640/26309/21 передано до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року справу прийнято до провадження суддею Коморним О.І. та розпочато розгляд спочатку.

Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року первісного відповідача Головне управління Держпраці у Київській області замінено його правонаступником Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці.

Відповідач, Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, у поданому відзиві на позовну заяву проти її задоволення заперечив. Зазначає, що на підставі звернення позивача та за погодженням з Державною службою України з питань праці проведено інспекційне відвідування ТОВ «РУСТ УКРАЇНА», за результатами якого складено акт від 06.09.2021 № КВ 2809/1366/АВ.

Під час інспекційного відвідування досліджено надані роботодавцем документи (накази, трудовий договір, розрахункові відомості, банківські виписки, пояснення керівника).

Встановлено, що позивач працювала в ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» з 03.07.2017 по 18.06.2021 та при звільненні їй було виплачено компенсацію за 16 невикористаних днів щорічної основної відпустки, розраховану відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100.

Щодо додаткової відпустки за особливий характер праці (робота на комп`ютері), відповідач вказує, що на підприємстві відсутній колективний договір, а трудовим договором позивача така відпустка не передбачена, як і не встановлено обов`язку використання комп`ютера протягом не менше половини тривалості робочого дня, що є умовою для надання такої відпустки згідно з Порядком застосування Списку, затвердженого наказом Мінпраці від 30.01.1998 № 16.

Крім того, відповідач звертає увагу суду, що питання щодо виплати компенсацій за невикористані відпустки було предметом розгляду у цивільній справі № 758/8812/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РУСТ УКРАЇНА», і рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2021, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 04.08.2022, у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Вважає, що ці обставини мають преюдиційне значення. Зазначає, що Головне управління Держпраці діяло в межах повноважень, провело перевірку та надало відповідь позивачу. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін від учасників справи не надходило, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «РУСТ УКРАЇНА» з 03 липня 2017 року на посаді юрисконсульта. 18 червня 2021 року трудові відносини з позивачем припинено за взаємною згодою сторін (наказ від 18.06.2021 № 4-к/тр).

28 липня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Держпраці у Київській області зі скаргою щодо можливого порушення ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» законодавства про працю в частині повноти нарахування та виплати їй розрахункових коштів при звільненні, зокрема, компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці (робота з комп`ютером).

На підставі звернення позивача та за погодженням Державної служби України з питань праці (лист від 28.07.2021 № 4972/3.1/4.5-зв-21), Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведено інспекційне відвідування ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» у період з 25 серпня по 06 вересня 2021 року. За результатами інспекційного відвідування складено Акт № КВ 2809/1366/АВ від 06 вересня 2021 року.

В Акті інспекційного відвідування від 06.09.2021 зазначено, що при перевірці питання виплати компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки встановлено, що позивачу нараховано та виплачено в день звільнення компенсацію за 16 днів невикористаної щорічної основної відпустки у сумі 54241,44 грн. Розрахунок середнього заробітку для визначення суми компенсації здійснено роботодавцем відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100.

Щодо компенсації за невикористану додаткову відпустку за особливий характер праці (робота на електронно-обчислювальних та обчислювальних машинах), в Акті зазначено, що на ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» колективний договір не укладався.

Пунктом 4.2 трудового договору, укладеного з позивачем, передбачено щорічну основну оплачувану відпустку тривалістю 24 календарних дні, а у графі щодо додаткової оплачуваної відпустки стоїть прочерк, що свідчить про те, що така відпустка трудовим договором не встановлювалася.

Також в Акті зазначено, що трудовим договором з позивачем не передбачено вимоги про використання у роботі персонального комп`ютера кожного робочого дня протягом часу, що становив би не менше половини тривалості її робочого дня, що є умовою для надання такої відпустки згідно з пунктами 6 і 7 Порядку застосування Списку виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 30.01.1998 № 16.

На підставі цього інспектором зроблено висновок про відсутність у роботодавця обов`язку надавати позивачу щорічну додаткову оплачувану відпустку за особливий характер праці.

Листом Головного управління Держпраці у Київській області від 10 вересня 2021 року № 4.3/4-P-4813-6079 позивача повідомлено про результати розгляду її звернень та висновки, зроблені за результатами інспекційного відвідування ТОВ «РУСТ УКРАЇНА».

Позивач також зверталася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» про стягнення заборгованості з додаткової заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, компенсацій за невикористані відпустки (справа № 758/8812/21).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 березня 2022 року та постановою Верховного Суду від 04 серпня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» відмовлено.

У мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, з яким погодилися суди вищих інстанцій, зокрема, зазначено, що доводи позивача про недодержання ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» законодавства про працю спростовуються актом Головного управління Держпраці у Київській області № КВ 2809/1366/АВ від 06 вересня 2021 року, яким встановлена відсутність порушень з боку ТОВ «РУСТ УКРАЇНА».

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо непроведення належної перевірки та неврахування всіх обставин протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Державної служби України з питань праці та її територіальних органів визначаються Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі Положення № 96), та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05 квітня 2007 року (далі Закон № 877).

Згідно з підпунктом 9 пункту 4 Положення № 96, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль (нагляд) за дотриманням вимог законодавства про працю.

Стаття 6 Закону № 877 встановлює, що однією з підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) є звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав.

Такий позаплановий захід здійснюється за наявності згоди центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері.

Судом встановлено, що на підставі звернення позивача від 28.07.2021 та за погодженням Державної служби України з питань праці (лист від 28.07.2021 № 4972/3.1/4.5-зв-21) Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведено інспекційне відвідування ТОВ «РУСТ УКРАЇНА».

За результатами цього заходу державного нагляду (контролю) складено Акт № КВ 2809/1366/АВ від 06 вересня 2021 року, в якому відображено результати перевірки питань, порушених у зверненні позивача, зокрема, щодо нарахування та виплати компенсації за невикористану основну та додаткову відпустку.

Таким чином, твердження позивача про бездіяльність відповідача в частині непроведення перевірки за її зверненням не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки така перевірка (інспекційне відвідування) була проведена, і за її результатами складено відповідний акт та надано відповідь позивачу.

Позивач фактично не погоджується з результатами проведеної перевірки та висновками, викладеними в Акті від 06.09.2021 та листі відповідача від 10.09.2021. Однак, оскарження правомірності та обґрунтованості висновків акта перевірки або дій інспектора праці під час її проведення не є предметом даного позову, який заявлений як визнання протиправною саме бездіяльності щодо непроведення перевірки та зобов`язання повторно провести перевірку.

Суд зазначає, що відповідач, провівши інспекційне відвідування та надавши відповідь позивачу, вчинив дії, покладені на нього законодавством у відповідь на звернення громадянина.

Повторне проведення перевірки з тих самих питань, які вже були предметом дослідження під час інспекційного відвідування, законодавством не передбачено як безумовний обов`язок контролюючого органу лише на підставі незгоди заявника з результатами попередньої перевірки, за відсутності нових фактів чи обставин, які не були відомі або не могли бути враховані раніше.

Щодо посилання позивача на лист Державної служби України з питань праці від 12.07.2021, то, як правильно зазначено у цьому ж листі, він носить інформаційний, рекомендаційний характер і не є нормативно-правовим актом.

Надання чи ненадання щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці залежить від конкретних умов праці працівника, часу його зайнятості в цих умовах та фіксації такого права у колективному чи трудовому договорі, що і було предметом дослідження під час інспекційного відвідування.

Крім того, суд звертає увагу на положення частини четвертої статті 78 КАС України, яка встановлює, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року у справі № 758/8812/21, залишеним без змін постановами судів апеляційної та касаційної інстанцій, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» про стягнення, зокрема, компенсації за невикористану додаткову відпустку за особливий характер праці.

При цьому суд першої інстанції, з висновками якого погодилися вищі суди, посилався на Акт інспекційного відвідування ГУ Держпраці у Київській області від 06.09.2021 як на доказ відсутності порушень трудового законодавства з боку ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» в частині нарахування та виплати позивачу належних сум при звільненні. Ці судові рішення мають преюдиційне значення в частині встановлених обставин щодо відсутності порушень прав позивача з боку ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» з питань, які були предметом інспекційного відвідування.

За таких обставин, вимога позивача зобов`язати відповідача повторно провести перевірку ТОВ «РУСТ УКРАЇНА» з тих самих питань, які вже були предметом інспекційного відвідування та судового розгляду у цивільній справі, є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У даному випадку відповідач надав докази проведення інспекційного відвідування та надання відповіді позивачу, чим спростував доводи про свою бездіяльність.

Позивач, у свою чергу, не довів, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягала б саме у непроведенні перевірки або неврахуванні якихось обов`язкових вказівок вищого органу, що призвело до порушення її прав.

Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідач (його попередник ГУ Держпраці у Київській області) в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, відреагував на звернення позивача, провів інспекційне відвідування та надав відповідь за його результатами.

Підстав для визнання бездіяльності відповідача протиправною та для зобов`язання його повторно провести перевірку з тих самих питань суд не вбачає.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

1. В позові ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «РУСТ УКРАЇНА», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13 травня 2025 року.

Суддя Коморний О.І.