Справа № 560/3055/25
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3055/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

14 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,

представника позивача: Мельникової А.В.

представника відповідача: Мусатової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «АВТО-СЯЙВО» до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) про зупинення дії протоколу про анулювання сертифікату,

В С Т А Н О В И В :

до Хмельницького окружного адміністративного суду 26 лютого 2025 року надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом зупинення дії пункту 1.2. протоколу №2 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 17.01.2025, в частині анулювання сертифікату про державну акредитацію закладу ПП «АВТО-СЯЙВО», , сертифікат про державну акредитацію серії МВС №002426 від 11 травня 2021 року до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду цієї адміністративної справи.

Підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення позову стала незгода заявника із рішенням комісії регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) про анулювання сертифіката про державну акредитацію закладу ПП «АВТО-СЯЙВО», оформленого протоколом №2 від 17.01.2025, яким анульовано сертифікат про державну акредитацію закладу ПП «АВТО-СЯЙВО», , сертифікат про державну акредитацію серії МВС №002426 від 11.05.2021.

Позивач зауважує, що акредитаційна комісія РСЦ ГСЦ МВС, як суб`єкт владних повноважень, повинен з надзвичайною обережністю підходити до вирішення таких чутливих питань, які пов`язані із анулюванням сертифіката про державну акредитацію закладу та враховувати при цьому усі обставини, що мають значення при прийнятті такого рішення, щоб максимально мінімізувати його можливі негативні наслідки.

На думку позивача спірне рішення порушує його право на підприємницьку діяльність, воно також зачіпає права третіх осіб, що звертаються з метою отримання послуг з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а відтак, невжиття заходів забезпечення позову може потягнути настання таких негативних наслідків, як спричинення шкоди діловій та професійній репутації. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення неминуче призведе до порушення конституційного права позивача на підприємницьку діяльність, суттєво вплине на майнове становище та ділову репутацію, що істотно ускладнить або навіть унеможливить здійснення ефективного захисту та поновлення прав і законних інтересів позивача у разі визнання їх судом порушеними. Отже, анулювання сертифіката про державну акредитацію закладу безсумнівно завдасть шкоди позивачеві, оскільки якщо суд ухвалить рішення про задоволення позовних вимог, то повноцінне поновлення прав позивача буде утруднене та фактично не можливим, оскільки ніхто не відшкодує позивачу завдані збитки.

В контексті повідомлених обставин, обґрунтовуючи підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову заявник зазначив, що у разі незабезпечення позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди інтересам, як самого товариства в частині фінансових втрат, іміджу, тощо, так і позбавлення можливості третіх осіб, які наразі навчаються в автошколі вчасно закінчити теоретичну та практичну підготовку.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено.

Зупинено дію пункту 1.2. протоколу №2 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 17.01.2025, в частині анулювання сертифікату про державну акредитацію закладу ПП «АВТО-СЯЙВО», , сертифікат про державну акредитацію серії МВС №002426 від 11 травня 2021 року до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду цієї адміністративної справи.

Не погодившись з цією ухвалою відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить цю ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Вважає, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали не з`ясовано всіх обставин справи.

РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області вважає, що заявником не доведено і не підтверджено, у передбаченому процесуальним законом порядку, наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову за заявою Приватного підприємства «АВТО-СЯЙВО».

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 квітня 2020 року у справі №580/2403/19 зазначив, що «підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, а тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти».

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

При цьому, підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку з урахуванням конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частинами четвертою-шостою статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що під час розгляду заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням положень статті 150 КАС України.

Таким чином, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у від 07 червня 2023 року у справі №ЗД/380/2/23 вказано наступне: «…В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також, вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №640/23956/21 вказано, що «заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії».

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Предметом спору в даній справі є рішення комісії регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) про анулювання сертифіката про державну акредитацію закладу ПП «АВТО-СЯЙВО», оформленого протоколом №2 від 17.01.2025, яким анульовано сертифікат про державну акредитацію закладу ПП «АВТО-СЯЙВО», , сертифікат про державну акредитацію серії МВС №002426 від 11.05.2021.

Колегія судді вважає за необхідне погодитися з висновками суду першої інстанції щодо обгрунтованості доводів заявника щодо забезпечення позову на час розгляду адміністративного спору, оскільки якщо суд прийме рішення про задоволення позовних вимог, то повноцінне поновлення прав позивача буде фактично неможливим, оскільки фінансовий стан позивача без вжиття таких заходів відновленню не підлягатиме з огляду необхідності розрахунків із замовниками за неотримані послуги, постачальниками наданих комунальних послуг, проведення обов`язкових платежів та відрахувань до бюджетів. Вказані обставини уявляються з високою ймовірністю також з урахуванням доданих до справи документів та матеріалів.

Згідно з частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення може призвести до порушення конституційного права позивача на підприємницьку діяльність, суттєво вплинути на майнове становище та ділову репутацію, що істотно ускладнить або навіть унеможливить здійснення ефективного захисту та поновлення прав і законних інтересів позивача у разі визнання їх судом порушеними.

Крім того, необхідно врахувати, що спірне рішення зачіпає права третіх осіб, тих, що вже звернулися з метою отримання послуг з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів. І в такому випадку невжиття заходів забезпечення позову може потягнути настання негативних наслідків для цих осіб, як от неможливість виконання зобов`язань за укладеними цивільно-правовими угодами, так і проведення виплат найманим працівникам позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову відповідають вимогам ст.ст. 150, 151 КАС України, є виваженими, обґрунтованими та співмірними з метою, на досягнення якої вони спрямовані, та наслідками, що можуть настати, і доводи апелянта не спростовують правомірності їх застосування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки наявні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Апеляційний суд дійшов висновку, що з огляду на наведені вище мотиви, матеріали провадження за заявою про вжиття заходів забезпечення позову, необхідним для убезпечення від можливих негативних наслідків у виді неможливості повного відновлення ефективного робочого стану для позивача є забезпечення позову у формі зупинення дії пункту 1.2. протоколу №2 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 17.01.2025, в частині анулювання сертифікату про державну акредитацію закладу ПП «АВТО-СЯЙВО».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності судового рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.