Справа № 215/7342/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2025 року м. Дніпросправа № 215/7342/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року (суддя Олійник В.М.)

у справі №215/7342/24

за позовом ОСОБА_1

до директора комунальної установи «Будинок нічного перебування» Криворізької міської ради Бовкуна Олександра Петровича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до директора комунальної установи «Будинок нічного перебування» Криворізької міської ради Бовкуна Олександра Петровича, в якому просив встановити відсутність компетенції (повноважень) директора комунальної установи «Будинок нічного перебування» Криворізької міської ради Бовкуна Олександра Петровича при отримані заяви від 18.11.2022 прийняти ненормативний правовий акт і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльності, а таку процедуру обов`язковою та зобов`язати прийняти позивача на обслуговування для виконання умови включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі особі з інвалідністю Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до директора комунальної установи "Будинок нічного перебування" Криворізької міської ради Бовкуна Олександра Петровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2024 року адміністративну справу №215/7342/24 передано для розгляду судді Олійнику В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з моменту отримання даної ухвали.

Як вказано в ухвалі суду від 25.12.2024 для усунення недоліків позовної заяви позивачеві необхідно: сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та надати до суду документ, що підтверджує його сплату; викласти позовні вимоги відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України; надати примірник додатків до позовної заяви для відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України з тих підстав, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

При цьому суд виходив з того, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи №215/7342/24 та про залишення позовної заяви без руху відповідно до ухвали суду від 25.12.2024.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно статті 315 КАС України. Позивач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, оскільки дохід позивача не дозволяє сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі. Крім цього, позивач вважає, що переданий на вирішення суду спір є справою про захист соціальних прав, що є самостійною підставою для звільнення позивача від сплати.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Залишаючи позовну заяву без руху ухвалою від 25.12.2024, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду позивачем не дотримано вимоги ст.160, 161 КАС України, не подано документу про сплату судового збору. При цьому суд зазначив, що наведених позивачем доводів та доданих на їх підтвердження доказів не достатньо для прийняття рішення про повне звільнення позивача від сплати судового збору. Зі змісту заяви не вбачаються підстави, які беззаперечно вказують на необхідність звільнення позивача від сплати судового збору на виконання вимог п.8 ч.5 ст. 160 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України, з урахуванням положень ст. 251 КАС України, копія ухвали суду від 25.12.2024 про залишення позовної заяви без руху направлена на адресу позивача, яка зазначена у адміністративному позові (вул. Пляжна, 2-8, м. Кривий Ріг, 50083), засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із зворотнім повідомленням про отримання.

24 січня 2025 року на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 096.

Дослідивши встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

За визначенням п.12 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.

Статтею 251 КАС України встановлений порядок вручення судового рішення, який не передбачає повідомлення учасника справи про судове рішення шляхом надсилання тексту такого рішення телефонограмою.

Відповідно до ч.5 ст.251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За правилами ч.11 ст.251 КАС України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Відповідно до ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є, в тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4 ч.6 ст.251 КАС України).

Згідно пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Таким чином, за встановлених судом обставин, враховуючи, що ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 25.12.2024 про залишення позовної заяви без руху повернена до суду з незалежних від суду причин, вказана ухвала вважається належним чином врученою адресату, а позивач вважається таким, що був належно повідомлений про залишення його позовної заяви без руху.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції позивачу надано достатній строк для усунення недоліків позовної заяви та вжито всіх необхідних заходів з метою повідомлення останнього про залишення такої заяви без руху.

У визначений судом першої інстанції строк, а також станом на день постановлення оскаржуваної ухвали, недоліки позовної заяви позивач не усунув.

Стосовно сплати судового збору, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність надання позивачем документу про сплату судового збору за подання позову.

Згідно частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Досліджуючи матеріали позовної заяви, судом першої інстанції встановлено, що всупереч вимогам вищенаведеної норми, позивачем не долучено до позовної заяви документу про сплату судового збору. При цьому, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку зі складним майновим станом.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», на яку послався суд першої інстанції, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з наведених вище правових норм, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

На підтвердження своїх аргументів щодо складного майнового стану позивачем до заяви про звільнення від сплати судового збору додано довідку Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, втім така довідка, яка містить лише розмір отриманої компенсації, а не розмір річного доходу позивача, не може бути доказом на підтвердження майнового стану особи.

Інших доказів на підтвердження свого майнового стану (довідки податкового органу про доходи або про відсутність інших доходів за попередній календарний рік тощо) позивач не надав.

Вказане свідчить про те, що позивачем не надано достатніх доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, враховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік.

Не приймає до уваги суд апеляційної інстанції і аргументи позивача про те, що він є членом малозабезпеченої сім`ї. З цього приводу суд зазначає те, що позивачем не надано доказів як щодо складу його сім`ї так і щодо доходів членів сім`ї.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, і як, наслідок, невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху.

Виходячи з наведеного, постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції дотримано норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року в адміністративній справі №215/7342/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко