Справа № 420/28178/24
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 травня 2025 року

м. Київ

справа №420/28178/24

адміністративне провадження №К/990/17591/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів: Юрченко В.П., Бившевої Л.І.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2024, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025, додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/28178/24 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Прем`єра Південь» до Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 25.04.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2024, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025, додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/28178/24.

Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, у вересні 2024 року Приватне підприємство «Прем`єра Південь» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 02.07.2021:

-№2, яким збільшено суму податкового зобов`язання по податку на прибуток у сумі 999541,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 249885,25 грн;

-№2, яким збільшено суму податкового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 1073069,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 268267,25 грн;

-№2, яким зменшення розмір від`ємного значення податку на додану вартість у сумі 6635,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 позов Приватного підприємства «Прем`єра Південь» задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі від 02.07.2021 №2, №2, №2. Справа розгляну та в порядку загального позовного провадження.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 залишено без змін.

Разом з цим, додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 стягнуто з Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі на користь Приватного підприємства «Прем`єра Південь» суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі залишено без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 залишено без змін.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

В касаційній скарзі податковим органом заявлено вимоги «скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 по справі №420/28178/24, та додаткову постанову П`ятого апляційного адміністративного від 25.03.2025 та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю».

Верховний Суд зауважує, що контролюючим органом не зазначено про оскарження додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2024.

Крім того, згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, П`ятим апеляційним адміністративним судом 25.03.2025 у справі №420/28178/24 прийнято не додаткову постанову щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а постанову за результатами апеляційного перегляду додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 щодо стягнення з Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пунктів 3 та 5 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Таким чином, скаржнику слід правильно вказати судові рішення, що оскаржуються, коректно зазначити вимоги до суду касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Скаржником вказано, підставою касаційного оскарження пункт 4 частини 4 статті 328, вчинено посилання на пункт 1 частини 2 статті 353 КАС України, зазначено, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права в частині встановлення обставин у справі та дослідження зібраних доказів.

Верховний Суд зауважує, що пунктом 1 частини 2 статті 353 КАС України передбачено підставу для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд у випадку порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1-3 частини 4 статті 328 цього Кодексу.

Проте скаржником не обґрунтовано підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень встановлено, що предметом спору у даній справі є податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки, проведеної у вересні-жовтні 2021 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №89 від 03.02.2021 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок». Ключовим у цій справі було правове питання наявності колізії між чинними на момент перевірки нормами пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України і Постанови №89, і у випадку наявності такої обрання шляхів її подолання. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність усталеної практики Верховного Суду, що проведення податковим органом перевірки на підставі Постанови №89, всупереч чинному і нескасованому мораторію на проведення перевірок, є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Судами враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.04.2022 по справі №140/1846/21, від 24.05.2023 по справі №420/10433/22, від 27.07.2023 по справі №380/12782/22, від 27.09.2023 по справі №280/958/22, від 11.10.2023 по справі №520/1832/22, від 12.10.2023 по справі №520/4900/22, від 26.10.2023 по справі №440/7328/22, від 09.11.2023 по справі №160/13134/22, від 28.12.2022 у справах №420/22374/21, №540/5445/21, №160/14248/21, від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі №160/24072/21, від 01.03.2022 у справі №640/16093/21, висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17.

Скаржником не наведено підстав щодо помилковості врахування судами таких правових позицій Верховного Суду, або необхідності відступу від такої практики Верховного Суду, або спростування подібності правовідносин.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства України, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, переоцінки доказів, що не є належим викладенням підстав касаційного оскарження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

В частині оскарження судового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу контролюючим органом не вказано підставу касаційного оскарження. Доводи касаційної скарги в цій частині зводяться до цитування норм КАС України, посилань на практику Верховного Суду (без доведення подібності правовідносин у справах), висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, суди попередніх інстанцій, проаналізувавши матеріали справи, предмет позову, його ціну та складність спору, дійшли висновку, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн є необґрунтованим та завищеним. Судами враховано правові висновки, викладені в додаткові й постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 28.04.2023 по справі №640/8003/20, від 25.05.2023 по справі №440/7120/20, від 20.06.2023 по справі №280/5922/21, від 17.05.2023 по справі №560/3073/20, від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг доказів у справі та зменшено розмір таких витрат до 4500,00 грн. Податковим органом такі висновки судів не спростовано, не доведено їх помилковість.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відтак скаржнику слід викласти передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. До касаційної скарги також додаються її копії відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга подається до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Головним управлінням ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі не надано документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позов було подано у 2024 році. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою - 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційну скаргу надіслано через систему «Електронний суд». Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, скаржнику слід сплатити 48448,00? грн судового збору (3028,00 грн * 10 * 200% * 0,8) та надати до суду оригінал платіжного документа.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс. р-н/22030102. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UA0026007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328-330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2024, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025, додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/28178/24 залишити без руху.

Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом правильного зазначення судових рішень, що оскаржуються, коректного зазначення вимог до суду касаційної інстанції, належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору та надання оригіналу платіжного документа.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко

Л.І. Бившева ,

Судді Верховного Суду