Справа № 420/12020/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 015/25 від 08.04.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 188-42 КУпАП з накладенням на неї штрафу в сумі - 6800 грн протиправною;

- постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 015/25 від 08.04.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 188-42 КУпАП з накладенням на неї штрафу в сумі - 6 800 грн скасувати.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/12020/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови, визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Зокрема, у позовній заяві позивач просить суд: - визнати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 015/25 від 08.04.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 188-42 КУпАП з накладенням на неї штрафу в сумі - 6800 грн протиправною; - постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 015/25 від 08.04.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 188-42 КУпАП з накладенням на неї штрафу в сумі - 6 800 грн. скасувати.

Дослідивши матеріали справи, обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги, суд акцентує на наступному.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пунктів 2, 7 частини першої статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір, як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Суд зазначає, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Так, згідно з п. 3 ч.2 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам зокрема підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою статті 20 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема, як встановлено судом, та зазначено вище, в заявленому у даній справі позові ОСОБА_1 просить суд:

- визнати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 015/25 від 08.04.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 188-42 КУпАП з накладенням на неї штрафу в сумі - 6800 грн протиправною;

- постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 015/25 від 08.04.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 188-42 КУпАП з накладенням на неї штрафу в сумі - 6 800 грн скасувати.

Отже, позивач у даній справі оскаржує рішення, яким її притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі положень Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 3 частини 1 статті 288 КУпАП встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, розгляд справ з приводу оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється місцевим судом загальної юрисдикції в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства

Частиною 2 вказаної статті визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Варто також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Отже, порушення окружним адміністративним судом правил як предметної, так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому не підсудні, за виключенням випадків коли позовні вимоги пов`язані між собою.

Також, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «суд, встановлений законом» у статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі № 420/12020/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови, відповідно до приписів п.1 ч. ст.238 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 238, 241, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 420/12020/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч.1 ст.239 КАС України, останній має право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного місцевого загального суду як адміністративного.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко

Закрити провадження у справі № 420/12020/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови.

14.05.25.