Справа № 243/3650/25
Суддя: Пронін С. Г.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 243/3650/25
Провадження № 2-а/243/44/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Рудь Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 30.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову № 557, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. З постановою категорично не згодний, вказав, що він жодної повістки від відповідача не отримував та відповідачем не надано належних та допустимих доказів отримання ним 21.06.2024 повістки № 1/192. Крім того у постанові № 557 відповідачем взагалі не зазначено, який саме нормативно-правовий акт був порушений позивачем, у зв`язку із чим відсутні подія і склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Також вказав, що відповідачем порушено порядок складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, а саме протокол складено зі значним пропуском строку його складання визначеного ст. 255 КУпАП та не уповноваженою на те особою, а саме водієм 1 відділення охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Тому просив суд скасувати постанову № 557 від 30.04.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 гривень та закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Прокопцев С.В. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Крім того надав суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Вказав, що 20.06.2024 було складено акт про відмову від отримання та підпису ОСОБА_1 повістки № 1/192 про необхідність прибуття до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21.06.2024 позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно. Враховуючи викладене до ГУНП направлено електронне звернення, щодо доставлення/супроводження громадянина військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який 25.04.2025 був доставлений/супроводжений працівниками ГУНП, де на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При складанні протоколу позивачу були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст.ст. 256, 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить особистий підпис позивача у протоколі. Позивач отримав копію протоколу та надав особисті пояснення у протоколі. Будучі ознайомленим про час, дату і місце розгляду справи ОСОБА_1 30.04.2025 на розгляд справи прибув. Розгляд справи відбувся за участю належним чином повідомленого правопорушника. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу складеного протоколу та вчиненого правопорушення не надавав. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу перенесення, відкладення розгляду справи не надавав. За результатами розгляду справи правопорушником отримано постанову 30.04.2025 особисто. Вважає, що дії відповідача, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідають чинному законодавству.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається матеріалів справи, 25 квітня 2025 року водієм першого відділення охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол № 557 за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що отримавши повістку від 21.06.2024 №1/192 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на те причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП. До Краматорського РУП ГУНП 15.02.2025 за вих. № Е427699 направлено звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25.04.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений працівниками Краматорського РУП ГУНП. Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Під час складання протоколу позивача ознайомлено зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що міститься підпис позивача у відповідній графі протоколу. У поясненнях порушника зазначено «З правопорушенням не згоден» та міститься підпис позивача. Також, в протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 00 хв. 30 квітня 2025 року за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, буд. № 48, каб. № 1, та міститься підпис позивача про повідомлення йому місця та часу розгляду справи, та підпис позивача про отримання копії протоколу.

30 квітня 2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 557 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що отримавши повістку від 21.06.2024 №1/192 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на те причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП. До Краматорського РУП ГУНП 15.02.2025 за вих. № Е427699 направлено звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25.04.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений працівниками Краматорського РУП ГУНП. Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Копію постанови вручено ОСОБА_1 особисто 30.04.2025 про що мається підпис останнього.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії повістки № 1/192 вбачається, що за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була складена повістка № 1/192 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 21.06.2024 о 09 год. 00 хв.

Згідно акту від 20.06.2024 складеного ст. стрільцем ОСОБА_4 , стрільцем ОСОБА_5 під час здійснення оповіщення громадянин ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Текст повістки про явку на 08 год. 00 хв. 21 червня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину було доведено (озвучено) о 10 год. 30 хв. 20 червня 2024 року. Оповіщення здійснювали ст. стрілець ОСОБА_6 , стрілець ОСОБА_7 , про що міститься їх підписи в акті.

Згідно довідки про доставлення (супроводження) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 доставлено працівником поліції 25.04.2025 об 11 год. 20 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.7 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абз. 2, 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560).

Згідно п.п. 1) п. 27 Порядку № 560, під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою:

взяття на військовий облік;

проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Згідно п. 28 Порядку № 560, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Відповідно до п. 30 Порядку № 560, повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п.п. 1 п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів здійснення уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 оповіщення позивача про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідності до вимог п. 41 Порядку № 560, а саме відеозапису доведення акта відмови від отримання повістки або відеозапису відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Наданий представником відповідача акт від 20.06.2024, складений ст. стрільцем ОСОБА_4 , стрільцем ОСОБА_5 про відмову ОСОБА_1 від отримання повістки не є належним та допустим доказом оповіщення позивача у відповідності до п. 41 Порядку № 560. Сам по собі акт не може свідчити про відмову позивача від отримання повістки без надання до нього відеозапису щодо доведення цього акта військовозобов`язаному, чи відеозапису відмови військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Крім того, згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано суду доказів щодо підтвердження повноважень водія першого відділення охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема протоколу № 557 за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП складного відносно позивача, отже доводи позивача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача не уповноваженою на те особою є слушними.

Таким чином, встановлені у судовому засіданні обставини не підтверджують обставин викладених у спірній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що постанова № 557 від 30.04.2025 підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає закриттю.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-77, 90, 122, 246, 255, 268, 271-272, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 557 від 30 квітня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області С.Г. Пронін