Справа № 160/21457/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови здійснити з 04.03.2024 (з дати звернення) перерахунок пенсії (зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000) з урахуванням заробітної плати розрахованої за період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1998 та за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 12.02.2021,
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000) з урахуванням заробітної плати розрахованої за період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1998 та за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 12.02.2021,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою від 04.03.2024 про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1994 по 31.12.1998 та з урахуванням заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 12.02.2021. У здійсненні перерахунку відповідач відмовив, з чим позивач не погодився, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою суд відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про:
Іншою ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині позовних вимог про:
визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови здійснити з 04.03.2024 (з дати звернення) перерахунок пенсії (зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000) з урахуванням заробітної плати розрахованої за період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1998 та за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 12.02.2021.,
зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000) з урахуванням заробітної плати розрахованої за період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1998 та за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 12.02.2021;
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Ухвалою суду витребувано у відповідача копію пенсійної справи позивача.
Витребувані судом документи були надані разом з відзивом на позовну заяву.
Крім того, ухвалою суду витребувано у відповідача довідку за формою ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» та довідку за формою ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2021 по 12.02.2021.
Витребувані судом документи були надані відповідачем до суду.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
ОСОБА_1 (позивач) звернувся до органів пенсійного фонду із заявою від 04.03.2024 про перерахунок пенсії.
Рішенням №14 (від 11.03.2024 №39103/01-16), яке прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку.

У рішенні відповідач зазначив про таке.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

Пенсію призначено з 12.02.2021 згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 у справі №160/12413/22 з урахуванням заробітної плати з 01.09.1989 по 31.08.1994 та за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2020, з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати після оптимізації 1,34386, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи вищевикладене, відмовлено у перерахунку пенсії зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 з урахуванням заробітної плати відповідно до довідок №25 від 09.02.2009 та №102 від 02.07.1999 за період з 01.01.1994 по 31.12.1998.

Отже, позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1994 по 31.12.1998.

Проте, у здійсненні перерахунку позивачу відповідачем було відмовлено.

Також позивач у позовній заяві зазначає, що йому не здійснено перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 12.02.2021.

Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до пункту 2.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно з п.2.7. Порядку №22-1, до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до п.п.3 п.2.1. Порядку №22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Як до матеріалів справи, так і до пенсійної справи позивачем були надані довідка від 02.07.1999 про заробітну плату позивача за період з жовтня 1995 року по червень 1999 року та архівна довідка від 09.02.2009 №25 про заробітну плату позивача за період з травня 1995 року по серпень 1995 року.

Отже, у вказаних довідках наведена заробітна плата позивача, у тому числі, за спірний у цій справі період, а саме з 01.01.1994 по 31.12.1998 (за 60 календарних місяців страхового стажу по 30 червня 2000 року), тому позивач має право на перерахунок пенсії, з урахуванням заробітної плати за вказаний період.

Рішенням про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивача вказано, що відмовлено у перерахунку пенсії зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 з урахуванням заробітної плати відповідно до довідок №25 від 09.02.2009 та №102 від 02.07.1999 за період з 01.01.1994 по 31.12.1998.

Підстави для відмови у проведенні перерахунку відповідач у рішенні не зазначив.

Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд зазначає, що рішення про відмову позивачу у проведенні перерахунку його пенсії є необгрунтованим.

Водночас, суд зазначає, що частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У постанові від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15 Верховний Суд зазначив, що право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява.

Установлюючи правило, що суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, ця норма встановлює виняток у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (постанови Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/6965/14, від 27 листопада 2018 року у справі № 807/997/16, від 15 липня 2019 року у справі № 804/14556/15, від 20 листопада 2019 року у справі № 826/9457/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 815/4392/15, від 23 грудня 2019 року у справі № 815/3145/15, від 7 лютого 2020 року у справі № 826/11086/18, від 5 травня 2020 року у справі № 1340/4044/18, від 23 червня 2020 року у справі № 820/1545/16, від 6 серпня 2020 року у справі № 805/3147/16-а).

Таким чином, суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд уважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та визнати протиправним і скасувати рішення №14 (від 11.03.2024 №39103/01-16), яке прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 12.02.2021, суд зазначає, що матеріалами пенсійної справи позивача підтверджено перерахунок його пенсії з урахуванням заробітної плати системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2020, тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в їх задоволенні.

Стосовно періоду з 01.01.2021 по 12.02.2021, суд зазначає, що згідно із індивідуальними відомостями про застраховану особу позивач працював у Державній архітектурно-будівельній інспекції України, яка у період січень-лютий 2021 року сплачувала за позивача страхові внески.

Відповідно до абз.5 ч.1 ст.40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Враховуючи викладене, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням даних системи персоніфікованого обліку за період з 01.01.2021 по 12.02.2021.

Для належного захисту прав позивача суд зобов`язує відповідача здійснити з 04.03.2024 перерахунок і виплату пенсії позивача з урахуванням заробітної плати розрахованої за період з 01.01.1994 по 31.12.1998, та з урахуванням даних системи персоніфікованого обліку за період з 01.01.2021 по 12.02.2021, з урахуванням проведених платежів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовна заява є такою, що підлягає задоволенню частково.

З огляду на положення ст.139 КАС України, а також часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 807,47 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення №14 (від 11.03.2024 №39103/01-16), яке прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 04.03.2024 перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати розрахованої за період з 01.01.1994 по 31.12.1998, та з урахуванням даних системи персоніфікованого обліку за період з 01.01.2021 по 12.02.2021, з урахуванням проведених платежів.

В іншій частині позовних вимог, у їх задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 807 (вісімсот сім) грн 47 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Суддя Н.В. Кучугурна