Справа № 380/25166/24
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув у місті Львові в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення службового розслідування для з`ясування причин та умов отримання ОСОБА_1 травми (поранення, контузії), з приводу якої він перебував на лікуванні з 16.07.2022 по 28.07.2022 року, з 28.07.2022 року по 13.08.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 травми (поранення, контузії), з приводу якої він перебував на лікуванні у періоди з 16.07.2022 по 28.07.2022 року, з 28.07.2022 року по 13.08.2022 року за результатами якого видати довідку про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), за формою визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 25 лютого 2022 року по 23 травня 2023 року. За твердженням позивача, орієнтовно 8-9 травня 2022 року, під час виконання бойових завдань в районі АДРЕСА_1 , він разом із своїми співслужбовцями потрапив під ворожий артилерійський обстріл, внаслідок якого вибуховою хвилею був контужений (отримав акубаротравму).

Позивач детально описує обставини події та свій стан після неї, вказуючи на неможливість негайного звернення за медичною допомогою через бойову обстановку та необхідність виконання подальших завдань.

Згодом, у зв`язку зі значним погіршенням стану здоров`я (сильні головні болі, запаморочення, підвищення артеріального тиску, затерпання кінцівок), позивач неодноразово звертався за медичною допомогою до медичного пункту військової частини (17.06.2022, 24.06.2022, 29.06.2022, 06.07.2022) та проходив стаціонарне лікування у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону (з 16.07.2022 по 28.07.2022) та у військовому госпіталі міста Трускавець (в/ч НОМЕР_2 ) (з 28.07.2022 по 13.08.2022).

За результатами проведених обстежень, зокрема МРТ головного мозку та шийного відділу хребта, у позивача було виявлено множинні вогнища демієлінізуючого процесу. Згідно зі свідоцтвом про хворобу №3236 від 12 квітня 2023 року, виданим військово-лікарською комісією (ВЛК), позивачу встановлено діагноз «Розсіяний склероз, цереброспінальна форма, повільно прогресуючий перебіг з розсіяною органічною симптоматикою, вестибулярними розладами з помірним порушенням функції нервової системи» та інші супутні захворювання.

У пункті 12 свідоцтва про хворобу зазначено, що захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 21а графи ІІ Розкладу хвороб позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Позивач вказує, що він неодноразово, а саме 16 серпня 2023 року та 23 листопада 2023 року, звертався до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортами та заявами, в яких просив призначити та провести службове розслідування обставин отримання ним травми (контузії) у травні 2022 року та видати йому довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою.

До своїх звернень позивач долучав нотаріально засвідчені заяви свідків його співслужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджували обставини отримання ним травми під час обстрілу.

У відповідь на звернення позивача, військова частина НОМЕР_1 листом за вих. № 1480/1/3/107нт від 10 вересня 2023 року повідомила про проведення «службової перевірки» викладених у рапорті обставин.

Згодом, листом за № 4084 від 03 жовтня 2023 року, відповідач зазначив, що «у зв`язку з відсутністю документального підтвердження отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), відсутністю медичної документації про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва), неможливо скласти та видати Вам довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва)».

Остаточно, листом № 1480/1/3/317 від 26 січня 2024 року, відповідач повідомив представника позивача, що «службове розслідування відповідно до заяви ОСОБА_1 не призначалось».

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача щодо непроведення належного службового розслідування та невидачі довідки про обставини травми протиправною. Наголошує, що отримання травми військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби, особливо в умовах бойових дій, є безумовною підставою для проведення службового розслідування та оформлення відповідних документів.

Неналежна організація відповідачем фіксації обставин отримання травми та відсутність первинних медичних записів безпосередньо після травмування, зумовлена бойовою обстановкою, не може бути підставою для позбавлення його права на встановлення причинно-наслідкового зв`язку травми із захистом Батьківщини та отримання відповідних соціальних гарантій.

Ухвалою від 19 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 24 грудня 2024 року, що підтверджується відповідним повідомленням про доставку до електронного кабінету, наявним в матеріалах справи.

Однак, у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк, а також станом на день ухвалення цього рішення, відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

Клопотань про продовження строку для подання відзиву чи будь-яких обґрунтувань неможливості його подання у встановлений строк до суду також не надходило.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін від учасників справи не надходило, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову відповідно до частини 4 статті 159 КАС України.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 25 лютого 2022 року по 23 травня 2023 року.

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 287 від 04 квітня 2023 року, старший солдат ОСОБА_1 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи на території Донецької та Луганської областей у періоди з 28 квітня 2022 року по 10 червня 2022 року та з 11 червня 2022 року по 15 липня 2022 року. Ця довідка підтверджує виконання позивачем завдань в умовах бойових дій.

Позивач стверджує, що орієнтовно 8-9 травня 2022 року, під час виконання бойових завдань в районі річки Сіверський Донець поблизу с. Шипилівка Донецької області, він разом із співслужбовцями потрапив під ворожий артилерійський обстріл. Внаслідок цього обстрілу, вибуховою хвилею позивача було контужено (отримано акубаротравму).

Обставини отримання травми детально описані у позовній заяві та підтверджуються нотаріально засвідченими заявами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які на той час проходили службу разом з позивачем та були безпосередніми очевидцями подій.

У своїх заявах свідки вказують на інтенсивність обстрілу, близькість вибухів та важкий стан позивача після події (втрата слуху, нудота, сильний головний біль, задишка).

З медичної характеристики на військовослужбовця ОСОБА_1 від 18 серпня 2022 року, виданої В/Ч НОМЕР_1 , встановлено, що 14 липня 2022 року під час виконання бойового завдання у позивача з`явились сильні головні болі та підвищення артеріального тиску, у зв`язку з чим він звернувся за медичною допомогою до медичного пункту військової частини.

Після проведення МРТ головного мозку позивач скерований на стаціонарне лікування до неврологічного відділення Військово-медичного клінічного центру Західного регіону м. Львів, де перебував з 16 липня 2022 року по 28 липня 2022 року.

Для продовження лікування позивача скеровано до військового госпіталю АДРЕСА_2 (в/ч НОМЕР_2 ), де він лікувався з 28 липня 2022 року по 13 серпня 2022 року.

Довідкою начальника медичного пункту В/Ч НОМЕР_1 також підтверджуються звернення позивача за медичною допомогою 17.06.2022, 24.06.2022, 29.06.2022, 06.07.2022.

Результати МРТ головного мозку та шийного відділу хребта від 15 липня 2022 року, копії яких долучено до матеріалів справи, вказують на наявність ознак демієлінізуючого процесу у головному мозку та шийному відділі спинного мозку.

Згідно зі свідоцтвом про хворобу № 3236 від 12 квітня 2023 року, виданим Військово-лікарською комісією клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, ОСОБА_1 встановлено діагноз: «Розсіяний склероз, цереброспінальна форма, повільно прогресуючий перебіг з розсіяною органічною симптоматикою, вестибулярними розладами з помірним порушенням функції нервової системи. Гіпертонічна хвороба першої стадії, ступінь другий. Ризик високий. Пониження гостроти зору правого ока до 0.7 не коригує, внаслідок стоншення внутрішніх шарів сітківки. Деформуючий артроз правого колінного суглоба з незначним порушенням функції правої нижньої кінцівки. Міжхребцевий остеохондроз шийного та грудного відділів хребта без порушення функції хребта». У пункті 12 цього свідоцтва про хворобу зазначено: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

На підставі статті 21а графи ІІ Розкладу хвороб, хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, позивача ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

16 серпня 2023 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом, в якому просив видати наказ про призначення розслідування та видати йому довідку про обставини травми (поранення, контузії), отриманої, за його твердженням, 8-9 травня 2022 року під час обстрілу. До рапорту було долучено заяву свідка ОСОБА_2 .

Листом від 10 вересня 2023 року № 1480/1/3/107нт т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 повідомив представника позивача, що для підтвердження чи спростування обставин, викладених у рапорті ОСОБА_1 від 16.08.2023 щодо події, яка відбулась у травні 2022 року, проводиться службова перевірка, про результати якої ОСОБА_1 буде повідомлено додатково.

Листом від 03 жовтня 2023 року № 4084 командир Військової частини НОМЕР_1 повідомив, що «на виконання рішення командира військової частини НОМЕР_1 проведено службову перевірку інформації, викладеної у рапорті військовослужбовця ОСОБА_1 .

У зв`язку з відсутністю документального підтвердження отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), відсутністю медичної документації про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва), неможливо скласти та видати Вам довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва)».

23 листопада 2023 року позивач повторно звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою про видачу наказу про призначення саме службового розслідування та видачу довідки про обставини травми (поранення, контузії), долучивши до заяви нотаріально засвідчені заяви свідків ОСОБА_2 від 08.08.2023 та ОСОБА_3 від 21.11.2023.

Листом від 26 січня 2024 року № 1480/1/3/317 Військова частина НОМЕР_1 у відповідь на адвокатський запит від 15.01.2024 повідомила, що «службове розслідування відповідно до заяви ОСОБА_1 не призначалось».

Позивач також звертався зі скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Листом від 19 листопада 2024 року № 510/18481 заступник командувача Медичних сил Збройних Сил України повідомив представника позивача, що питання проведення розслідування за фактом отриманих травм та видачі довідки про обставини травми належить до повноважень командування військової частини, в якій ОСОБА_1 проходив військову службу, та що військова частина НОМЕР_1 не підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо непроведення належного службового розслідування та невидачі довідки про обставини травми протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Даний конституційний припис покладає на суб`єктів владних повноважень обов`язок не лише утримуватися від дій, що суперечать закону, але й активно діяти у випадках, коли закон зобов`язує їх до вчинення певних дій для забезпечення прав і свобод громадян.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців регулюються Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» № 548-XIV від 24.03.1999, «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 та іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій у Збройних Силах України, в тому числі отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовцями під час виконання обов`язків військової служби, визначається Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 грудня 2021 р. за № 1630/37252, далі Інструкція № 332), та Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371, далі Порядок № 608).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції № 332, розслідуванню підлягають, зокрема, гострі професійні захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва (далі - нещасні випадки), що сталися з військовослужбовцями під час виконання ними обов`язків військової служби.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 332 чітко встановлює, що про кожний нещасний випадок (за винятком випадків, розслідування яких проводиться згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України) начальник медичної служби (лікар) військової частини або закладу (установи), де лікується (перебуває на обстеженні) потерпілий, зобов`язаний негайно доповісти командиру (начальнику) військової частини (закладу, установи). Командир (начальник) військової частини (закладу, установи), де проходить службу (навчання, збори) або прикомандирований військовослужбовець, отримавши доповідь (повідомлення) про нещасний випадок, зобов`язаний, зокрема, призначити розслідування нещасного випадку. Таке розслідування проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії.

Аналогічно, пункт 1 Розділу ІІ Порядку № 608 (який визначає загальні засади проведення службових розслідувань) передбачає, що службове розслідування призначається, зокрема, у разі виявлення факту завдання військовослужбовцю тілесних ушкоджень або надходження повідомлення про подію, яка призвела до отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

За результатами розслідування нещасного випадку, відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції № 332, складається Акт розслідування нещасного випадку (травми, поранення, контузії, каліцтва) за формою НВ-1 (додаток 2 до цієї Інструкції) або Акт розслідування нещасного випадку (травми, поранення, контузії, каліцтва), що стався внаслідок бойових дій (ведення бойових дій) за формою НВ-БД (додаток 3 до цієї Інструкції).

На підставі матеріалів розслідування та Акта за формою НВ-1 (НВ-БД) складається Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, далі Положення № 402). Ця довідка є одним з основних документів, що враховується військово-лікарською комісією (ВЛК) при встановленні причинного зв`язку поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини або виконанням обов`язків військової служби.

Судом встановлено, що позивач неодноразово (16.08.2023 та 23.11.2023) звертався до відповідача з рапортами та заявами, в яких повідомляв про факт отримання ним травми (контузії) орієнтовно 8-9 травня 2022 року під час виконання бойових завдань та просив призначити службове розслідування для з`ясування обставин цієї події та видати відповідну довідку.

До своїх звернень позивач долучав заяви свідків, які підтверджували викладені ним обставини.

Незважаючи на ці звернення та наявність інформації про можливе отримання позивачем травми під час виконання службових обов`язків, що підтверджується також медичною документацією про його подальше лікування, відповідач, як він сам визнав у листі від 26 січня 2024 року № 1480/1/3/317, службове розслідування відповідно до заяви ОСОБА_1 не призначав.

Проведена відповідачем «службова перевірка» (про яку йшлося у листі від 10.09.2023) не є тотожною процедурі службового розслідування, передбаченій Порядком № 608 та Інструкцією № 332, яка має завершуватися складанням відповідного акта та, за наявності підстав, довідки про обставини травми.

Відмова відповідача у проведенні службового розслідування та видачі довідки, мотивована відсутністю документального підтвердження первинного звернення за медичною допомогою безпосередньо після травми, є необґрунтованою.

По-перше, Інструкція № 332 та Порядок № 608 не ставлять обов`язок проведення розслідування у залежність від наявності первинних медичних документів, а вимагають його проведення при отриманні інформації про факт травмування.

По-друге, позивач надав пояснення щодо неможливості негайного звернення за медичною допомогою через бойову обстановку, що є поважною причиною та має бути враховано під час розслідування.

По-третє, обов`язок належної фіксації та розслідування обставин травмування військовослужбовця покладається саме на командування військової частини.

Неналежна організація відповідачем такої фіксації в умовах бойових дій не може бути підставою для позбавлення військовослужбовця права на встановлення обставин отриманої травми.

Непроведення належного службового розслідування та, як наслідок, нескладення та невидача позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою додатка 5 до Положення № 402 є протиправною бездіяльністю відповідача.

Така бездіяльність позбавляє позивача можливості належним чином встановити причинний зв`язок його захворювань та стану здоров`я з отриманою травмою під час захисту Батьківщини, що, в свою чергу, має істотне значення для реалізації його прав на соціальний захист, отримання відповідних пільг та компенсацій, передбачених законодавством для осіб, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права. У даному випадку належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача провести службове розслідування та за його результатами видати відповідну довідку.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, не подавши відзив на позовну заяву, не спростував доводів позивача та не надав доказів на підтвердження правомірності своєї бездіяльності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення службового розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 травми (поранення, контузії) у травні 2022 року та невидачі відповідної довідки є протиправною.

Для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача провести таке службове розслідування та за його результатами видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Це є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується з метою забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення. Встановлення такого обов`язку є превентивним заходом судового контролю.

У даному випадку, враховуючи тривалу бездіяльність відповідача щодо розгляду звернень позивача та необхідність забезпечення реального виконання судового рішення, яке стосується встановлення важливих для соціального захисту позивача обставин, суд вважає таку вимогу передчасною на стадії ухвалення рішення по суті спору.

Позивач не позбавлений права звернутися до суду в порядку, передбаченому статтею 382 КАС України, із заявою про встановлення судового контролю за виконанням цього рішення у разі його невиконання відповідачем після набрання рішенням законної сили та закінчення строку, встановленого для його добровільного виконання.

Таким чином, у задоволенні позовної вимоги в цій частині слід відмовити як у передчасній.

Позивач у позовній заяві зазначає, що є учасником бойових дій та відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. До позовної заяви долучено копію посвідчення учасника бойових дій.

Відтак, питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 162, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х валив :

1. Адміністративний позов задовольнити частково..

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення службового розслідування для з`ясування причин та умов отримання ОСОБА_1 травми (поранення, контузії), з приводу якої він перебував на лікуванні у періоди з 16 липня 2022 року по 28 липня 2022 року та з 28 липня 2022 року по 13 серпня 2022 року.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) травми (поранення, контузії) у травні 2022 року, з приводу якої він перебував на лікуванні у періоди з 16 липня 2022 року по 28 липня 2022 року та з 28 липня 2022 року по 13 серпня 2022 року, за результатами якого видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.

4. У задоволенні інших вимог відмовити.

5. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 12 травня 2025 року.

Суддя Коморний О.І.