Справа № 620/1916/25
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/1916/25

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17.01.2025 №50 про відмову у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, стаж роботи з 07.02.1989 по 31.12.1998 в колгоспі ''Рассвет'';

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду щодо зарахування до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, стажу роботи з 07.02.1989 по 31.12.1998 в колгоспі ''Рассвет''.

В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Суд ухвалою від 04.03.2025 відкрив провадження у справі та призначив її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у встановлений судом срок подав відзив на позов, в якому у позові просив відмовити. Вказав, що рішення про встановлення факту приналежності позивачу архівних довідок від 25.11.2024 №225-К та №226-К до заяви про призначення пенсії не долучалось..

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області також подав відзив на позов, в якому просив у позові відмовити в повному обсязі, зазначивши, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 07.02.1989 до 31.12.1998, згідно наданих архівних довідок, оскільки зазначене прізвище не відповідає паспортним даним позивача.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він проти доводів відповідача, викладених у відзиві заперечує. Вважає, що відповідач належним чином не аргументував причину неврахування даних трудової книжки позивача, діяв нерозсудливо, необґрунтовано та не у спосіб, передбачений законодавством.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач 09.01.2025 подав заяву про призначення пенсії за віком.

Розглянувши за принципом екстериторіальності заяву позивача та додані до неї документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області було винесене рішення від 17.01.2025 №50 про відмову у призначенні їй пенсії за віком через недостатність страхового стажу.

Згідно з оскаржуваним рішенням до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно з 07.02.1989 до 31.12.1998, згідно наданих архівних довідок, оскільки зазначене прізвище не відповідає паспортним даним позивача.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

Згідно з приписами ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (абз.1), страховий стаж це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як передбачено ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пункту 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 241.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників», трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310 (далі Основні Положення), та чинних на час внесення записів до трудової книжки.

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання.

Виходячи з наведеного слідує, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.1993 №637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в пункті 1 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З наведеної норми вбачається, що додаткові дані для підтвердження трудового стажу вимагаються лише у випадках, коли трудова книжка відсутня або в ній відсутній запис, або записи про періоди роботи є неправильними або неточними.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , в ній міститься запис про звільнення її з роботи 06.02.1989. В той же час, відповідно до записів вкладиша до трудової книжки колгоспника серії укр № НОМЕР_2 :

- 07.02.1989 позивача прийнято членом колгоспу «Рассвет» в с.Листвен та відповідно на на посаду робітника в їдальню;

- 01.01.1991 переведено нянею в дитячий садок;

- з 01.02.1991 переведено вихователем дитячого садка;

- 01.01.1997 - переведена різноробочим у зв`язку із закриттям садка;

- 01.04.2002 виключена із членів колгоспу та звільнена з роботи за згодою сторін у зв`язку з переходом на роботу в сільраду.

Також трудова книжка колгоспника серії укр № НОМЕР_2 містить записи про виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

З наведеного слідує, що період роботи позивача з 07.02.1989 до 31.12.1998 підтверджується записами трудової книжки колгоспника серії укр № НОМЕР_2 , що повністю узгоджується з періодами трудової діяльності, зазначеними у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , а отже у відповідача були відсутні підстави для неприйняття зазначеного періоду трудової діяльності до страхового стажу позивача.

Щодо посилань відповідача на те, що згідно наданих архівних довідок, прізвище не відповідає паспортним даним позивача, суд їх до уваги не приймає, оскільки попри зазначення в них прізвища « ОСОБА_1 », останні адресовані саме позивачу ОСОБА_1 та містять інформацію, яка повністю узгоджується з записами як трудової книжки, так і трудової книжки колгоспника.

Суд наголошує, що зазначені відповідачем недоліки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Також варто звернути увагу, що надані довідки (а.с.9, 10) заповнені не позивачем, з огляду на що, суд не приймає до уваги посилання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на необхідності встановлення позивачем факту приналежності наданих довідок саме йому, оскільки в даному випадку, на позивача не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком) за формальні недоліки у оформленні довідок.

Крім того, зазначені недоліки жодним чином не спростовують факту роботи позивача у період з 07.02.1989 по 31.12.1998 в колгоспі ''Рассвет'', оскільки трудова книжка колгоспника позивача містить всі необхідні записи про період її роботи.

Відповідно до частини третьої статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії та частин першої, третьої статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

З огляду на наведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17.01.2025 №50 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Щодо решти вимог зобов`язального характеру, суд зазначає, що захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При встановленні порушення права позивача у спірних правовідносинах суд має вирішити питання про відновлення такого права.

Приймаючи рішення у даній справі суд враховує, що відповідальним за прийняття оскаржуваного рішення є орган Пенсійного фонду, що розглядав таку заяву, а отже, з урахуванням того, що обчислення страхового стажу належить до безпосередніх обов`язків відповідача, належним та достатнім способом захисту порушених прав у межах спірних правовідносин є необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем визнається наявність у позивача страхового стажу 23 роки 5 місяців 23 дні, який має бути врахований при повтороному розгляді заяви позивача.

А отже, позовні вимоги слід задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 09.01.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17.01.2025 №50 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.), відповідно до частини задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ).

Повне рішення суду складено 14.05.2025.

Суддя Л.О. Житняк