Справа № 320/7766/25
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року № 320/7766/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київське метрологічне бюро» до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київське метрологічне бюро» (далі також - ТОВ «КМБ», позивач) звернулось до суду з позовом до Міністерства економіки України (далі також - Мінекономіки, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економіки України від 17.12.2024 № 27925 про відмову ТОВ «КМБ» в уповноваженні на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, та у видачі свідоцтва про уповноваження;

- зобов`язати Міністерство економіки України визнати, що ТОВ «КМБ» відповідає встановленим критеріям уповноваження, яким повинні відповідати повірочні лабораторії які уповноважуються на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології;

- зобов`язати Міністерство економіки України видати наказ про уповноваження ТОВ «КМБ» на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, згідно поданої ТОВ «КМБ» заяви про уповноваження від 22.08.2024;

- зобов`язати Міністерство економіки України видати ТОВ «КМБ» свідоцтво про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, згідно поданої ТОВ «КМБ» заяви про уповноваження від 22.08.2024.

Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження в даній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийняте оскаржуване рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з одночасним визнанням за позивачем права на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Такі доводи заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «КМБ» має свідоцтво про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології № П-54-2020 від 13.01.2020. Вказане свідоцтво засвідчує, що ТОВ «КМБ» відповідає критеріям уповноваження та має право на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології. Строк дії свідоцтва - до 13.01.2025. Свідоцтво отримано ТОВ «КМБ» 13.01.2020 та підтверджує право виконання робіт/надання послуг повірочною лабораторією ТОВ «КМБ», розташованою за адресою: вул. Київська, 6-П, м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08132 (далі - Повірочна лабораторія 1). Документи на підставі яких діє Повірочна лабораторія 1:

? Свідоцтво про уповноваження № П-54-2020 від 13.01.2020 видане Мінекономіки;

? Паспорт повірочної лабораторії від 03.05.2019 редакція №1;

? Настанова з якості реєстраційний № НЯ 1.01-19-СУЯ від 03.05.2019.

22.08.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології з додатками (далі - Заява), відповідно до Заяви (графа 7) місце провадження господарської діяльності: м. Вишневе, 08132, вулиця Першотравнева, 25-А, Київська обл. (далі - Повірочна лабораторія 2).

12.11.2024 відповідачем прийнято наказ № 25731 «Про проведення перевірки ТОВ «КМБ», яке уповноважується на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на відповідність встановленим критеріям».

В період з 19.11.2024 по 21.11.2024 проведено перевірку ТОВ «КМБ» на відповідність встановленим ч. 4 ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» критеріям. Перевірка ТОВ «КМБ» здійснювалась відповідно до поданої заяви від 22.08.2024 (вхідний Мінекономіки від 22.08.2024 № 07/116836-24) стосовно повірки категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 374 «Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці».

26.11.2024 за наслідками проведеної перевірки відповідачем складено акт № 32 «Про результати перевірки ТОВ «КМБ», яке уповноважується на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на відповідність встановленим критеріям» (далі - Акт).

Відповідно до висновків за результатами перевірки, викладених у Акті: ТОВ «КМБ», яке уповноважується на проведення повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, не відповідає встановленим критеріям щодо незалежності та неупередженості (підпункти 1, 2 та 4 пункту 1 Вимог), кваліфікації персоналу (абзац другий та третій підпункту 2, абзаци другий, третій, п`ятий та шостий підпункту 3, абзаци другий, третій, п`ятий та шостий підпункту 4, підпункту 6 пункту 2 Вимог); наявності матеріально-технічної бази (абзац другий підпункту 2, підпункти 3 та 4 пункту 3 Вимог) щодо проведення повірки рівнемірів робочих всіх типів (на місці експлуатації), категорія 61; лічильників води, категорія 38; теплолічильників, категорія 72; наявності впровадженої системи якості (підпункти 1, 2, 7 та 8 пункту 5 Вимог); забезпечення правильності оформлення та зберігання результатів повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації (підпункт 1 пункту 6 Вимог) відповідно до заявленої сфери уповноваження.

Також, відповідно до висновків Акту, комісією встановлено факт виконання уповноваженою організацією ТОВ «КМБ», свідоцтво про уповноваження від 13.01.2020 № П-54-2020, поза сферою уповноваження робіт з повірки законодавчо регульованих ЗВТ, а саме ЗВТ категорії 40, що перебувають в експлуатації, які згідно із Законом про метрологію можуть виконуватися за умови уповноваження.

17.12.2024 відповідачем прийнято наказ № 27925 «Про відмову ТОВ «КМБ» в уповноваженні на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, та у видачі свідоцтва про уповноваження».

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Пункт 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачає, що повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що органом з уповноваження на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації (далі - орган з уповноваження), є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Пунктом 1 Положення про Міністерство економіки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459 визначено, що Міністерство економіки України (Мінекономіки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінекономіки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує: формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну цінову політику, державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, управління об`єктами державної власності, реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, зокрема електронних, та здійснення контролю за її реалізацією, інтелектуальної власності, публічних закупівель, а також державного замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів та ін.

Підпунктом 1 п. 3 Положення № 459 встановлено, що основними завданнями Мінекономіки серед іншого є: забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» для проведення зазначеної в частині першій цієї статті повірки наукові метрологічні центри, метрологічні центри та повірочні лабораторії зобов`язані одержати свідоцтво про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - свідоцтво про уповноваження), яке видається органом з уповноваження. Видача, відкликання свідоцтва про уповноваження здійснюються відповідно до цього Закону з урахуванням вимог законів України «Про адміністративну процедуру» та Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Таким чином, для можливості здійснення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, суб`єкти, визначені у ч. 5 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повинні одержати свідоцтво про уповноваження, яке видається відповідачем.

Процедура видачі або відмови у видачі свідоцтва про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - свідоцтво про уповноваження), його анулювання визначена Порядком видачі або відмови у видачі свідоцтва про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, його анулювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 117 (далі - Постанова № 117).

Згідно п. 3 Порядку № 117 з метою одержання свідоцтва про уповноваження керівник наукового метрологічного центру, метрологічного центру та повірочної лабораторії (далі - заявник) особисто або через уповноважену ним особу подає у паперовій формі або надсилає поштою, або в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг з накладенням кваліфікованого електронного підпису керівника заявника з урахуванням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг до Мінекономіки заяву про уповноваження (далі - заява).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» для одержання свідоцтва про уповноваження наукові метрологічні центри, метрологічні центри та повірочні лабораторії (далі - заявники) подають до органу з уповноваження заяву про уповноваження. Якщо уповноважується відокремлений підрозділ юридичної особи, заява подається підприємством чи організацією, до складу якої належить цей підрозділ. До заяви про уповноваження додаються: паспорт повірочної лабораторії заявника або його відокремленого підрозділу, який буде виконувати роботи з повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затверджений керівником заявника; проект сфери уповноваження заявника на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, який повинен містити відомості про категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та їх метрологічні характеристики, підписаний керівником заявника. У разі якщо заявник входить до складу підприємства чи організації як відокремлений підрозділ, проект сфери уповноваження підписується керівником цього підприємства чи організації; копія договору користування приміщенням (найму приміщення), укладеного не менше ніж на п`ять років з дня подання заявником заяви про уповноваження, засвідчена заявником (у разі якщо заявник не має власного приміщення, необхідного для виконання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки відповідно до заявленої сфери уповноваження); платіжний документ (платіжне доручення, квитанція) про сплату плати за видачу свідоцтва про уповноваження з відміткою банку, відділення поштового зв`язку або коду проведеної операції. Зазначений у цій частині перелік документів, що додаються до заяви про уповноваження, є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з Заявою, до якої були додані: паспорт ТОВ «КИЇВСЬКЕ МЕТРОЛОГІЧНЕ БЮРО»; проект сфери уповноваження ТОВ «КИЇВСЬКЕ МЕТРОЛОГІЧНЕ БЮРО» на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, підписаний керівником; копія договору користування приміщенням (найму приміщення), укладеного не менше ніж на п`ять років; платіжний документ про сплату коштів за видачу свідоцтва про уповноваження з відміткою банку.

Тобто, зміст заяви позивача та перелік долучених до неї документів відповідав вимогам ч. 3 ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та п. 3 Порядку № 117.

Згідно визначень абзацу 3 ч. 5 ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» Мінекономіки проводить перевірку заявника за його місцезнаходженням на відповідність встановленим критеріям із складенням відповідного акта, до якого додаються складені або звірені заявником під час перевірки документи, що підтверджують відповідність заявника встановленим критеріям, фотознімки, електронні копії доказів, відеозаписи, інші зібрані докази.

Вимоги, яким повинні відповідати наукові метрологічні центри, державні підприємства, які належать до сфери управління Міністерства економіки України та провадять метрологічну діяльність, та повірочні лабораторії, які уповноважуються або уповноважені на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, з метою досягнення їх відповідності встановленим критеріям, затверджені наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 30.06.2020 № 1242 (далі - Вимоги / Наказ № 1242).

Так, у обґрунтування наявності невідповідності встановленим критеріям щодо незалежності та неупередженості відповідач у Акті вказує на те, що ОСОБА_2. включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізичну особу-підприємця, а ОСОБА_1 є засновником (учасником) та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ«СЕРВІСПРОМГАЗ», і, на думку відповідача з посиланням на види діяльності, діяльність ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «СЕРВІСПРОМГАЗ» може бути пов`язана із установленням, використанням, монтажем або обслуговуванням, реалізацією законодавчо регульованих ЗВТ, повірку яких передбачається здійснювати ТОВ «КМБ» згідно із заявленою сферою уповноваження.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Вимоги не містять заборони працівникам заявника, в даному випадку позивача, реєструватись фізичною особою-підприємцем та бути учасниками інших товариств, тому відповідач безпідставно посилається на положення Вимог, встановлюючи додаткові обмеження, чим фактично виходить за межі своїх повноважень, передбачених діючим законодавством України.

В Акті відсутні будь-які докази можливої пов`язаності позивача з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «СЕРВІСПРОМГАЗ» через ОСОБА_1., що свідчить про те, що доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими. Більш того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «КМБ» з 2019 року, і, відповідно, під час проходження процедури отримання позивачем попереднього свідоцтва про уповноваження вказане не стало підставою для зауважень з боку відповідача.

Таким чином, доводи відповідача, викладені в Акті про те, що позивач не відповідає встановленим критеріям щодо незалежності та неупередженості (підпункти 1, 2 та 4 пункту 1 Вимог) є безпідставними.

Відповідно до наказу позивача № 1-01/11-24-ОД від 01.11.2024 відповідальним за проведення повірки ЗВТ є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Відповідач вказав в Акті про те, що: « ОСОБА_5 має документально підтверджену технічну і професійну підготовку в науково метрологічному центрі в - ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» щодо повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації за видами вимірювань Т - довжина та М - М маса (гирі та зважувальні прилади) в частині законодавчо регульованої метрології, основних положень Закону про метрологію та нормативно-правових актів у сфері метрології та метрологічної діяльності, при цьому не має підтвердженої технічної і професійної підготовки відповідно до заявленої сфери уповноваження». «ОСОБА_2. та ОСОБА_1 не мають документально підтвердженої технічної і професійної підготовки щодо повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, відповідно до заявленої сфери уповноваження».

Підпункту 6 п. 2 Вимог передбачає, що персонал, відповідальний за виконання робіт з повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, повинен проходити підвищення кваліфікації в наукових метрологічних центрах щодо проведення повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, повірку яких він проводить, не рідше одного разу на п`ять років.

Тобто, законодавством встановлено проходження підвищення кваліфікації щодо повірки, а не «сфери уповноваження», як про це зазначає відповідач.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Підвищення кваліфікації в ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» пройшли: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , що підтверджено даними «Форми 2» стор. 8 Паспорта лабораторії ТОВ «КМБ», та сертифікатами з додатками ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ». Тобто, обізнаність персоналу підтверджується сертифікатами про підвищення кваліфікації ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» в яких вказано, що «Навчання за зазначеною освітньою програмою може визнаватись як відповідність критерію щодо кваліфікації персоналу, відповідального за повірку законодавчо регульованих ЗВТ».

Крім того, ОСОБА_2 пройшов навчання у відокремленому структурному підрозділі Інститут підвищення кваліфікації фахівців в галузі технічного регулювання та споживчої політики Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку з 15.04.2024 по 25.04.2024 (тобто до введення в дію означених Вимог), що підтверджено посвідченням № НОМЕР_1 /26/46-24 від 25.04.2024 (термін діє якого до 25.04.2029), даними «Форми 2» стор. 8 Паспорта лабораторії ТОВ «КМБ», та відповідним сертифікатом з додатком.

У період проходження підвищення кваліфікації ОСОБА_2 діяли положення п.п. 6 п. 2 Вимог із змінами в редакції наказу Міністерства економіки № 350-21 від 03.08.2021, які не містили положень про проходження підвищення кваліфікації в наукових метрологічних центрах, тому підвищення кваліфікації ОСОБА_2 відповідає положенням п.п. 6 п. 2 Вимог.

З огляду на зазначене, працівники позивача мають відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень та володіють знаннями необхідними для організації та проведення повірки законодавчо регульованих ЗВТ.

Абзац 3 підпункту 2 Наказу №1242 містить вимоги щодо обов`язку персоналу володіти знаннями, необхідними для організації та проведення повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, і вміннями з підготовки свідоцтв про повірку законодавчо регульованих ЗВТ та довідок про непридатність законодавчо регульованих ЗВТ, протоколів і звітів, які демонструють виконання робіт з повірки законодавчо регульованих ЗВТ. При цьому, персонал ТОВ «КМБ» володіє зазначеними знаннями, що було підтверджено комісії шляхом надання підтверджуючих сертифікатів виданих ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» та «Відокремленим структурним підрозділом «Інститут підвищення кваліфікації в галузі технічного регулювання та споживчої політики «Державного університету інтелектуальних технологій та зв`язку»».

Персоналом ТОВ «КМБ», під час перевірки, було продемонстровано проведення операцій з повірки ЗВТ за наступними категоріями:

- Автомобільні цистерни для нафтопродуктів та харчових продуктів: автомобільні цистерни для нафтопродуктів;

- Газоаналізатори (в тому числі аналізатори вихлопних газів), газосигналізатори;

- Лічильники води;

- Лічильники, витратоміри, а також вимірювальні системи для безперервного та динамічного вимірювання кількості рідин (крім води) та газоподібних хімічних речових;

- Манометри та інші засоби для вимірювання тиску і вакууму;

- Матеріальні міри довжини;

- Неавтоматичні зважувальні прилади;

- Паливороздавальні колонки для заправки автомобілів: світлими нафтопродуктами, мастилами; скрапленим газом; стисненим газом;

- Рівнеміри;

- Стаціонарні резервуари для комерційного обліку: нафтопродуктів (горизонтальні та вертикальні циліндричні, сферичні); скрапленого газу (горизонтальні циліндричні);

- Теплолічильники та теплообчислювачі.

За окремими категоріями відповідач вказує в якості порушення на те, що позивачем не проведено демонстрації повірки означених ЗВТ. Проте відповідач не додає до акту підтверджуючих відеозаписів роз`яснення комісією правомірності вимоги проведення демонстрації, а саме на підставі яких нормативно-правових актів ТОВ «КМБ» зобов`язано, та яким чином можливо проводити демонстрацію навичок виконання операцій повірки ЗВТ які відсутні в їх розпорядження та виконуються на пересувних робочих місцях за умови надходження відповідної заявки від замовника, та наявності можливості проведення з подальшою відмовою ТОВ «КМБ» від проведення демонстрації.

Відповідач, в обґрунтування Акту вказує, що: «Разом з тим, у наданому комісії протоколі повірки, зазначені як робочі еталони для повірки автомобільних цистерн для нафтопродуктів мірники лише 200 та 500 літрів, що унеможливлює визначення місткості секції автоцистерни до одного літра згідно із вимогами ДСТУ 8875:2019».

Між тим, відповідачем не додано до Акту відомостей, на підставі якого документа/документів складеного або звіреного ТОВ «КМБ» зроблено висновок щодо невідповідності зазначеним вимогам.

При цьому, як зазначає позивач, у зв`язку з тим, що на момент проведення перевірки температура повітря не відповідала вимогам ДСТУ 8875:2019 щодо умов проведення повірки 20 ± 10 °С, не було автомобільних цистерн для нафтопродуктів, комісії відповідача було продемонстровано робоче місце з повірки автомобільних цистерн, в складі: пластикова ємність 10000 л., для повірочної рідини (вода технічна), робочий еталон витратомір-лічильник коріолісовий, та складено тестовий протокол повірки, оформлене тестове свідоцтво, до якого у членів комісії зауважень не було.

Відповідач в Акті підтверджує що «персоналом, відповідальним за повірку ( ОСОБА_5 ) продемонстровано проведення операцій повірки газоаналізатора СТРАЖ М-1, зав. №413128, згідно з ДСТУ 9083:2021...». Проте, в обґрунтування Акту вказується, що: «у протоколі повірки: невірно вказана назва та умовне позначення ЗВТ (при цьому ЗВТ є газосигналізатором а не газоаналізатором); некоректно вказано вміст компонента газових сумішей (нижня концентраційна границя розповсюдження полум`я (НКГР - 5,0%; у свідоцтві про повірку невірно вказано нормативно-правовий акт/нормативний документ, вимогам якого відповідає ЗВТ».

Разом з тим, копії протоколу, звіреної позивачем, відповідачем до Акту не додано, не вказано який коректний вміст треба було вказати та не вказано який нормативно- правовий/нормативний документ є релевантним. Більш того, в Акті відсутня інформація щодо тестових протоколу та свідоцтва які було надано директором ТОВ «КМБ» ОСОБА_3 , голові комісії.

Відповідач в Акті підтверджує що «персоналом, відповідальним за повірку лічильників води (ОСОБА_1.) продемонстровано проведення операцій повірки лічильників води ...згідно з МПУ 392/03-2015 «Метрологія. Лічильники води. Методика повірки».

Відповідач, в обґрунтування Акту, вказує, що: «під час проведення повірки: не проводився контроль умов проведення повірки згідно з розділом 4 МПУ 392/03-2015; не проводилась перевірка герметичності згідно з пунктом 7.2.1 підрозділу 7.2. розділу 7 МПУ 392/03-2015» та інше. При цьому до Акту не додано відповідного підтверджуючого відеозапису.

Водночас, як зазначає позивач, проведення повірки лічильників води планується проводитись ТОВ «КМБ» на стаціонарному робочому місці СЛВ-04-24 яке розташоване в приміщенні Повірочної лабораторії 2, відповідно контроль умов проведення повірки ТОВ «КМБ» проводиться, що підтверджено записом в «Журналі реєстрації температури і вологості» додаток 1 РІ 2.05-24-СУЯ; проводилась перевірка на герметичність згідно з пунктом 7.2.1 підрозділу 7.2 розділу 7 МПУ 392/03-2015, в приміщенні лабораторії наявний прес гідравлічний для перевірки на герметичність, що також відображено в Паспорті лабораторії 2.

Також у Акті вказано, що: «в проекті сфери уповноваження для лічильників води крильчастих DN15... DN25 вказано діапазон об`ємної витрати від 0,006 до 3,5 м3/год, що не забезпечує нормовані значення номінальної об`ємної витрати для лічильників номінальних діаметрів DN20 та DN25, які відповідають вимогам Технічного регламенту ЗВТ».

Згідно технічних характеристик установки проливної УВЛ 15/25-м, які декларують виробник МПП «ТАКТ» м. Трускавець, вона дозволяє проводити повірку для лічильників номінальних діаметрів DN15, DN20 та DN25 в діапазоні відтворення повірочних витрат від 0,005 до 3,0 м3/год. Персонал ТОВ «КМБ» пройшов навчання проведення робіт з повірки на установки проливної УВЛ 15/25-м, що підтверджується сертифікатами. Згідно сертифіката калібрування UA/24/240129/0063 від 29.01.2024 ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» (відділ в якому працює за основним місцем роботи ОСОБА_7 ) розширена невизначеність при калібруванні визначена в діапазоні від 0,006 до 3,5 м3/год, а Технічний регламент ЗВТ, на який посилається комісія, не містить такого визначення як «номінальна об`ємна витрата».

Відповідач в Акті підтверджує що «персоналом, відповідальним за повірку лічильників води (ОСОБА_1.) продемонстровано проведення операцій повірки лічильників води ...згідно з Методикою повірки лічильників води ... затвердженою наказом Мінекономрозвитку від 23.12.2016 №2129, зареєстрованим у Мінюсті 19.01.2017 за №84/29952 (далі - Методика)».

У відповідача є зауваження щодо виконання підпунктів 1, 2, 3 та 4 пункту 4 розділу IV Методики. Між тим до Акту не додано відповідного підтверджуючого відеозапису, та/або документів складених/звірених та наданих ТОВ «КМБ», що підтверджують зазначені зауваження.

Відповідач вказує «щодо виконання підпункту 6 пункту 4 розділу IV Методики: повірка лічильника виконувалась в «ручному режимі» - оператор натисненням клавіші давав команду робити фотографії з початковими та кінцевими показаннями лічильника, що не відповідає вимогам даного підпункту». Проте, суд звертає увагу на те, що відповідного підтверджуючого відеозапису до Акту не додано.

Так само, відповідач вказує, що «лічильники рідини: проведення операцій повірки відповідальним персоналом ( ОСОБА_1 ) не було продемонстровано». При цьому, до Акту не додано відеозапису який підтверджує роз`яснення комісією правомірності вимоги проведення демонстрації та наявності можливості проведення з подальшою відмовою ТОВ «КМБ» від проведення демонстрації.

Відповідач, в обґрунтування Акту, зазначає, що: «Персоналом, відповідальним за повірку манометрів ( ОСОБА_5 ) продемонстровано проведення операцій повірки манометра ДМ 05100 згідно з МПУ 003/04-2014 «Рекомендації. Метрологія. Манометри, вакуумметри, мановакуумметри, напороміри, тягоміри і тягонапороміри показуючи та самописні. Методика повірки» (далі - МПУ 003). Далі Відповідач вказує на недоліки протоколу повірки.

Між тим, вищевказані МПУ є рекомендаціями, які не містять вимог щодо оформлення протоколу повірки і відповідно зразка протоколу.

Відповідач у Акті вказує, що: «діапазон вимірювання, що відтворює робочий еталон (0 - 4,6) м - рулетка вимірювальна металева, зав № 0102, згідно з сертифікатом калібрування від 13.02.2024 № І/А/23/240213/0002 75 не відповідає діапазону вимірювань, зазначеному у проекті сфери уповноваження (0 - 5) м (використовується для повірки метроштоків, категорія 44)».

Між тим, згідно з даними Паспорта лабораторії (п. 19 форми 4, стор. 15 Паспорту) наданому разом з Заявою, для повірки метроштоків, категорії 44 використовується робочий еталон рулетка вимірювальна металева, зав № 0103, сертифікат калібрування від 20.02.2024 №43 ДП «Чернігівстандартметрологія» діапазон, що відтворює робочий еталон (0 - 5) м.

Відповідач у Акті вказує на те, що: «Конструкція переносного стола (далі по тексту - Стіл) для повірки рівнемірів та метроштоків на місці експлуатації дозволяє здійснювати повірку комплексів технічних засобів обліку нафтопродуктів у резервуарах у діапазоні вимірювань (0 - 4,5) м, що не відповідає діапазону вимірювань, зазначеному у проекті заявленої сфери уповноваження (0 - 4,6) м (використовується для повірки комплексів технічних засобів обліку нафтопродуктів у резервуарах (у лабораторії), категорія 61)».

Разом з тим, зі змісту Акту не зрозуміло чи проводився замір Столу та хто його проводив. Конструкція переносного столу передбачає, що він розбирається та збирається потрібних розмірів до 5 метрів. При цьому, як вказує позивач, у зв`язку з тим, що ТОВ «КМБ» використовувало Стіл як допоміжне обладнання для демонстрації членам комісії проведення повірки «метрошток» до 4,5 м, та «рівнемір» до 2,74 м, Стіл було зібрано для можливості проведення операцій повірки « ... в діапазоні вимірювань...» до 4,5 м.

Згідно вимог п. 5 Вимог, з метою досягнення заявником відповідності критерію щодо наявності впровадженої системи якості система якості заявника повинна передбачати, зокрема:

1) повноваження та ресурси персоналу, необхідні для виконання покладених на нього обов`язків, зокрема впровадження, підтримання та вдосконалення процедур, необхідних для проведення повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації;

2) постійний контроль за виконанням повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, а також внутрішніх періодичних перевірок;

7) нормування трудомісткості та визначення вартості робіт з повірки законодавчо регульованих ЗВТ;

8) перевірку правильності оформлення свідоцтв про повірку законодавчо регульованих ЗВТ і протоколів повірки або робочих журналів, до яких уносяться результати повірки.

Відповідач у Акті вказує, що: «ТОВ «КМБ» розроблено систему управління якості, але не впроваджено..».

Між тим, суд критично оцінює такі доводи відповідача, оскільки, у ТОВ «КМБ», згідно наказу № 1-02/04-24-ОД від 02.04.2024, розроблено та впроваджено систему управління якості. Крім того, згідно листа відповідача № 3421-11/52497-07 від 22.07.2024 вказано про те, що ТОВ «КМБ» має впроваджену систему якості.

Відповідач у Акті вказує, що: «Комісією з`ясовано, що протоколи повірки за результатами повірки ЗВТ категорії 40 не зберігаються ТОВ «КМБ», що ставить під сумнів проведення процедур повірки».

Водночас, жодним нормативно-правовим актом та впровадженою на ТОВ «КМБ» системою якості не передбачено зберігання протоколів, ані по категорії 40, ані якій іншій із 80 категорій. Крім цього Повірочна лабораторія 1 та Повірочна лабораторія 2 мають різне місцезнаходження, а отже і різні впровадженні системи управління якістю, а саме:

Повірочна лабораторія 1 - № НЯ 1.01-19-СУЯ від 03.05.2019;

Повірочна лабораторія 2 - № НЯ 1.01-24-СУЯ від 02.04.2024.

В Акті вказується, що «Відповідно до пунктів 9-11 Порядку оплати робіт з проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки що перебувають в експлуатації, та визначення вартості таких робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №865, вартість розрахункової калькуляційної одиниці часу робіт переглядається в разу внесення відповідних змін до актів законодавства, зміни суми витрат, що впливають на її вартість (збільшення мінімальної заробітної плати, тарифів на оплату енергоносіїв, цін на матеріали та сировину тощо). Перегляд вартості розрахункової калькуляційної одиниці часу здійснюється не частіше одного разу на рік, як правило до 1 жовтня, але не пізніше 1 грудня поточного року. Відповідальними за обґрунтованість визначення вартості робіт є керівники підприємств-виконавців».

Між тим, вказане твердження є безпідставним, оскільки ТОВ «КМБ» не уповноважено, а тільки уповноважується на виконання робіт згідно з поданою Заявою, та проектом сфери уповноваження, та не могло до отримання свідоцтва про уповноваження, затверджувати або переглядати вартість.

Відповідач у Акті зазначає, що: «Разом з тим, персонал, відповідальний за проведення повірки ЗВТ не ознайомлений з Настановою, про що свідчить не заповнений лист ознайомлення персоналу повірочної лабораторії в Настанові...».

Між тим, суд звертає увагу, що у ТОВ «КМБ», відповідно до пункту 3 наказу № 1-02/04-24-ОД від 02.04.2024 «Щодо визначення особи та встановлення повноважень особи відповідальної у сфері забезпечення якості» впроваджено Настанову з якості, з якою ознайомлено персонал 02.04.2024.

Також при вирішенні даної справи суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» видача, відкликання свідоцтва про уповноваження здійснюються відповідно до цього Закону з урахуванням вимог законів України «Про адміністративну процедуру» та «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 48 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган витребовує документи та відомості, необхідні для вирішення справи, з дотриманням принципу офіційності. Орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належить до сфери його управління, зобов`язані за запитом адміністративного органу надати йому необхідні для вирішення справи документи та відомості, що перебувають у його володінні, протягом трьох робочих днів з дня отримання запиту, якщо інший строк не визначено законом або відповідним запитом адміністративного органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган досліджує обставини, що мають значення для вирішення справи, виходячи з принципів законності та офіційності.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Закону України «Про адміністративну процедуру» доказами в адміністративному провадженні є будь-які фактичні дані, на підставі яких адміністративний орган у визначеному законодавством порядку встановлює наявність чи відсутність обставини, що має значення для вирішення справи. Засобами доказування в адміністративному провадженні можуть бути: 1) пояснення учасників адміністративного провадження; 2) документи; 3) дані відповідних національних електронних інформаційних ресурсів; 4) результати обробки (перевірки) даних в автоматичному режимі; 5) речі; 6) пояснення свідків; 7) висновки або пояснення експертів, консультації або роз`яснення спеціалістів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 55 Закону України «Про адміністративну процедуру» у випадках, передбачених законом, в адміністративному провадженні можуть здійснюватися огляд на місці та огляд речей. Про огляд на місці або огляд речей складається протокол, крім випадків, якщо законом передбачено інший спосіб документування огляду. До протоколу додаються разом з описом усі складені або звірені під час огляду плани, креслення, копії документів, а також зроблені під час огляду фотознімки, електронні копії доказів, відеозаписи, інші зібрані докази.

Між тим, з огляду на встановлене вище, вбачається, що в Акті відсутні докази виявлених ним окремих порушень, Так, зокрема, на сторінці 4 та 5 Акту міститься посилання на додаток 1 та додаток 2, хоча сам Акт не містить таких додатків; на сторінці 19 Акту вказано, що у ТОВ «КМБ» не забезпечено у повному обсязі виконання вимог підпункту 1 пункту 6 Вимог стосовно забезпечення правильності оформлення результатів повірки законодавчо регульованих ЗВТ, але докази цьому відсутні як у самому Акті так і не додані до нього у якості додатків; доводи з приводу того, що позивачем не було надано тих чи інших документів під час проведення перевірки або посилання на те, що ті чи інші документи не відповідають вимогам також не підтверджено. В Акті відсутні посилання про витребування у позивача документів (відсутні посилання на номер та дату запиту), відсутні фотозображення засобів, які досліджувались під час проведення перевірки, відсутні копії документів, які надавались до перевірки позивачем.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» орган з уповноваження протягом 80 робочих днів після надходження заяви про уповноваження: проводить експертизу поданих заявником документів та перевіряє повноту відомостей; проводить перевірку заявника за його місцезнаходженням на відповідність встановленим критеріям із складенням відповідного акта, до якого додаються складені або звірені заявником під час перевірки документи, що підтверджують відповідність заявника встановленим критеріям, фотознімки, електронні копії доказів, відеозаписи, інші зібрані докази; проводить аналіз (розгляд) усіх матеріалів уповноваження, отриманих під час перевірки заявника за його місцезнаходженням на відповідність встановленим критеріям, та видає наказ про уповноваження або про відмову в уповноваженні заявника; видає наказ про уповноваження та видає заявнику свідоцтво про уповноваження; у разі відмови в уповноваженні видає наказ про відмову у видачі свідоцтва про уповноваження із зазначенням підстави, копію якого надсилає заявнику супровідним листом.

Отже, з урахуванням того, що Заява була подана позивачем 22.08.2024, визначений ст. 18 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» строк сплинув 12.12.2024. Натомість відповідач прийняв оскаржуваний наказ з порушенням встановленого строку - 17.12.2024.

Більше того, відповідачем порушено право позивача на надання зауважень до Акту, оскільки Акт перевірки складено 26.11.2024, надіслано позивачу 10.12.2024, а наказ прийнято 17.12.2024.

Додатково суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про адміністративну процедуру» письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин. У заключній частині зазначаються строк набрання адміністративним актом чинності та спосіб визначення такого строку. В адміністративному акті, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи або покладає на неї певний обов`язок, зазначаються строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). У разі якщо подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта, у заключній частині повинна міститися вказівка на такий винятковий правовий наслідок з посиланням на правові підстави для такого винятку.

Між тим, в порушення наведеного оскаржуваний наказ не містить порядку його оскарження та не містить вказівку на зупинення чи не зупинення дії адміністративного акта у разі подання скарги, тобто наказ не відповідає вимогам ст. 71 Закону України «Про адміністративну процедуру».

Таким чином, встановлені вище порушення відповідачем порядку проведення перевірки позивача та необґрунтованість зазначених в Акті висновків, на думку суду, свідчить про правомірність позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу 17.12.2024 № 27925 про відмову ТОВ «КМБ» в уповноваженні на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, та у видачі свідоцтва про уповноваження, з огляду на його безпідставність.

Водночас, у контексті вимог позивача про зобов`язання відповідача видати наказ про уповноваження ТОВ «КМБ» на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, згідно поданої ТОВ «КМБ» заяви про уповноваження від 22.08.2024, та зобов`язання відповідача видати ТОВ «КМБ» відповідне свідоцтво про уповноваження, суд зазначає таке.

Дискреційними повноваженнями є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Натомість у цій справі відповідні повноваження відповідача не є дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - прийняти рішення за наслідком розгляду Заяви. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути Заяву, або ж ні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно з законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Як було зазначено вище, позивачем були подані всі визначені законом документи для уповноваження ТОВ «КМБ» на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, згідно поданої ТОВ «КМБ» заяви про уповноваження від 22.08.2024, та видачі ТОВ «КМБ» відповідного свідоцтва про уповноваження. Таким чином, оскільки судом визнано протиправним рішення щодо відмови позивачу у в уповноваженні на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, та у видачі свідоцтва про уповноваження, суд доходить висновку про відсутність у відповідача повноважень діяти на власний розсуд у межах спірних правовідносин. Отже і відсутні перешкоди у прийнятті рішення за наслідком розгляду Заяви позивача.

Вказаний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням КАС України, є належним та ефективним, забезпечує вирішення його питання без невиправданих зволікань.

Враховуючи наведене суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача видати наказ про уповноваження ТОВ «КМБ» на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, згідно поданої ТОВ «КМБ» заяви про уповноваження від 22.08.2024, та зобов`язання відповідача видати ТОВ «КМБ» відповідне свідоцтво про уповноваження.

Водночас, на думку суду, заявлені позивачем вимоги про зобов`язання Мінекономіки визнати, що ТОВ «КМБ» відповідає встановленим критеріям уповноваження, яким повинні відповідати повірочні лабораторії які уповноважуються на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є такими, що повністю охоплюються наведеними вище його вимогами про зобов`язання Мінекономіки видати наказ про уповноваження ТОВ «КМБ» та зобов`язання відповідача видати ТОВ «КМБ» відповідне свідоцтво про уповноваження. А тому, суд вважає такі вимоги позивача такими, що не спрямовані на захист його порушених прав та інтересів, що суперечить завданням адміністративного судочинства, визначених ч. 1 ст. 2 КАС України.

Більше того, КАС України не наділяє суд повноваженням щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень визнати суб`єкта господарювання таким, що відповідає встановленим критеріям уповноваження, яким повинні відповідати повірочні лабораторії які уповноважуються на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології.

У зв`язку з наведеним, суд вважає такі вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно зі статтею 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 9 084, 00 грн (судовий збір, пропорційний частині задоволених вимог) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Київське метрологічне бюро» (08132, Київська область, Бучанський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 6-П; ) до Міністерства економіки України (01008, місто Київ, вулиця М. Грушевського, будинок 12/2; ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економіки України від 17.12.2024 № 27925 про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «Київське метрологічне бюро» в уповноваженні на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, та у видачі свідоцтва про уповноваження.

Зобов`язати Міністерство економіки України видати наказ про уповноваження товариства з обмеженою відповідальністю «Київське метрологічне бюро» на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, згідно поданої товариством з обмеженою відповідальністю «Київське метрологічне бюро» заяви про уповноваження від 22.08.2024.

Зобов`язати Міністерство економіки України видати товариству з обмеженою відповідальністю «Київське метрологічне бюро» свідоцтво про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, згідно поданої товариством з обмеженою відповідальністю «Київське метрологічне бюро» заяви про уповноваження від 22.08.2024.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економіки України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київське метрологічне бюро» понесені останнім судові витрати у розмірі 9 084, 00 грн (дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.