Справа № 160/8056/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2025 рокуСправа №160/8056/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
18 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі заяв від 17.02.2025 р та 25.02.2025 р.;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі заяв від 17.02.2025 р та 25.02.2025 р.;
- визнати протиправним і скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» № 77 від 18.02.2025 р, в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 адреса: АДРЕСА_3 ) виключити солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обгрунтовані незгодою позивача із його призовом на військову службу, з огляду на те, що станом на момент призову він не пройшов належним чином ВЛК. Процедура проведення медичного огляду, на думку позивача, була формальною, оскільки не було враховано зауваження позивача та він був позбавлений можливості надати медичні документи стосовно наявної хвороби, а саме, тривалого лікування хвороби суглобів. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу було повідомлено, що за результатами проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією було зроблено висновок, що він придатний до військової служби, про що видано відповідну постанову.
Позивач вважає, що рішення військово-лікарської комісії було прийнято з порушенням Положення № 402 від 14.08.2024 р., оскільки не відображає його реальний стан здоров`я та придатності до військової служби. У зв`язку із чим, позивачем були подані відповідачу-1 відповідні заяви про незгоду з рішенням ВЛК та направлення для проходження регіональної ВЛК від 17.02.2024 р. та від 25.02.2025 р., які відповідачем-1 були грубо проігноровані та залишені без розгляду та на них не надано жодної відповіді.
Отже, позивач вважає, що відповідач 1 протиправно здійснив мобілізацію позивача, як особи, що не пройшла належним чином ВЛК, а начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 протиправно оформив наказ, відповідно до якого позивача було призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребовано у ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді належним чином засвідченої копії: наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 77 від 18.02.2025 р. «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 . Витребовано у Військової частини НОМЕР_1 у вигляді належним чином засвідченої копії: наказ командира Військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині щодо призначення на посаду та зарахування до списків особового складу частини солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі №160/8056/25.
03.04.2025 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що зарахування до списків особового складу військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне, зарахування здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а в разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби на підставі іменних списків або припису, виданих військовою частиною звідки вибув військовослужбовець. Зазначив, що з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.02.2025 р. №51, позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Отже, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.02.2025 р №51 є виконаним з моменту його зарахування до списків особового складу військової частини.
Зазначив, що після набуття позивачем статусу військовослужбовця Збройних Сил України правовідносини щодо проходження військової служби можуть бути припинені лише шляхом звільнення з військової служби, підстави та порядок якого визначені Законом №2232-XII та Положенням №1153/2008. При цьому, позивачем не доведено наявності у нього підстав для звільнення з військової служби, передбачених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.
Відповідач послався також на те, що факт неналежного проходження позивачем медичного огляду під час його призову не є свідченням непридатності позивача до військової служби та не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка визначає виключний перелік таких підстав.
Окремо звернув увагу, що в позовній заяві позивач не зазначив про наявність у нього хвороб, які б свідчили про його ймовірно можливу непридатність до військової служби.
Також, відповідач вважає, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Відповідачем 2 до відзиву долучено копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.02.2025 р. №51, відповідно до якого позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
22.04.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві. Також, позивач послався на зловживання з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_16 та на те, що за відсутності доведення факту придатності позивача до військової служби призов його на військову службу та подальше направлення для проходження військової служби до військової частини є протиправними.
Відповідач 1 у строк, наданий судом, відзив на адміністративний позов або заяву про визнання позову не надав.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов`язаним та перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивачем в позовній заяві зазначені наступні обставини справи: 17 лютого 2025 року, громадянин ОСОБА_1 , близько о 08:00 годин, рухаючись до місця роботи біля супермаркету «Варус» на вул. Панікахи у м. Дніпро, був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на вимогу ОСОБА_1 представлятися на надати свої документи відмовились. Перевіривши документи, працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 фізично примусили ОСОБА_1 проїхати з ними до приміщення Філії № 1 Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 16" Дніпровської міської ради, за адресом: м. Дніпро, вул. Пнікахи, 19.
По прибуттю до приміщення Філії № 1 КНП "Міська клінічна лікарня № 16", де позивачу запропоновано пройти медичний огляд для визначення придатності до військової служби військово-лікарською комісією.
Як зазначив позивач, при проходженні позивачем медичного огляду було порушено процедуру проведення медичного огляду, враховуючи те, що в порушення п. 3.2. Розділу ІІ Положення ВЛК він належним чином не оглядався хірургом, терапевтом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, та лікарями інших спеціальностей. Інші спеціалісти взагалі не проводили огляд. Також перед оглядом позивачу не проводився загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); не визначалася група крові та резус-належність, не проводилося рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Крім того, військово-лікарською комісією допущено формальну процедуру медичного огляду, не враховано зауваження позивача та він позбавлений можливості надати медичні документи стосовно наявної хвороби, а саме, тривалого лікування хвороби суглобів. Після «проходження» медичного огляду у зазначеній вище військово-лікарською комісії, позивача 17.02.2025 року було доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_4 . В той же день, 17.02.2025 року, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу було повідомлено, що за результатами проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією зроблено висновок, що він придатний до військової служби, про що видано довідку військово-лікарської комісії №34/429/17 від 17.02.2025.
17.02.2025 року позивачем до начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 направлено заяву про незгоду з рішенням ВЛК та направлення для проходження ВЛК, в якій позивач просив направити його для повторного проходження військово-лікарської комісії (регіональної при обласному територіальному центрі комплектування та ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою остаточного вирішення питання щодо його придатності до військової служби.
Згідно з Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.02.2025 р. №51, позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
25.02.2025 року позивачем до відповідача 2 була подана ідентична заява, в якій позивач просив направити його для повторного проходження військово-лікарської комісії (регіональної при обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області, з метою остаточного вирішення питання щодо його придатності до військової служби.
Заява про незгоду з рішенням ВЛК та направлення для проходження регіональної ВЛК від 25.02.2025 була аргументована тим, що при проходженні позивачем медичного огляду було порушено процедуру проведення медичного огляду, враховуючи те, що в порушення п. 3.2. Розділу ІІ Положення ВЛК позивач не оглядався хірургом, терапевтом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, та лікарями інших спеціальностей. Інші спеціалісти взагалі не проводили огляд, та в той же день позивачу було повідомлено про визнання його придатним до військової служби.
Також зазначено, що перед оглядом позивачу не проводився загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, не проводилося рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ.
Вказано, що військово-лікарською комісією допущено формальну процедуру медичного огляду, не враховано зауваження позивача та він був позбавлений можливості надати медичні документи стосовно наявної хвороби суглобів.
Як зазначив позивач, заяви про незгоду з рішенням ВЛК та направлення для проходження регіональної ВЛК від 17.02.2025 р. та від 25.02.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_8 та відповідач-1 жодним чином не відреагували та залишили їх без розгляду та відповіді.
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ), військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України. (частина тринадцята статті 2 Закону № 2232-ХІІ).
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Абзацом шостим підпункту 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛКК) належать ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_17.
Відповідно до підпункту 2.8.1 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_17 створюється у районному (міському) ІНФОРМАЦІЯ_17.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій у ІНФОРМАЦІЯ_17 Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.
Головою ВЛК районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_17 призначається лікар, найбільш досвідчений з питань військово-лікарської експертизи, наказом керівника районного ІНФОРМАЦІЯ_17 після погодження з головним лікарем районної (міської) лікарні, головою ВЛК обласного ІНФОРМАЦІЯ_17, Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_10 (Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ) призначається начальник медичного відділення цього ІНФОРМАЦІЯ_17 наказом керівника ІНФОРМАЦІЯ_17 після погодження з начальником ВЛК регіону.
Персональний склад ВЛК районного (міського), обласного ІНФОРМАЦІЯ_17 визначаються наказами відповідних керівників ІНФОРМАЦІЯ_17.
Абзацом другим підпункту 2.8.2 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 закріплено, що ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_17 має право приймати постанови відповідно до цього Положення.
Відповідно до підпункту 2.8.3 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_17 Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_17, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.
У порядку контролю на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_17 Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення (підпункт 2.8.5 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).
З наведеного слідує, що повноваження щодо перегляду постанов ВЛК районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки про придатність до військової служби відповідних осіб належать ВЛК обласних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненням громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Відтак, у разі надходження до органу державної влади скарги на дії, бездіяльність чи постанови ВЛК районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, такий орган державної влади зобов`язаний в термін не більше п`яти днів переслати скаргу за належністю, тобто до відповідного обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Пунктом 2.4.5 Положення №402 встановлено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.
Відповідно до п. 2.4.6 Положення №402, рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Отже, до повноважень ВЛК регіону належить розгляд скарг на постанови про придатність до військової служби, які винесені ВЛК районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Доказів направлення позивачу відповіді на заяву від 25.02.2025 року матеріали справи не містять та відповідачем 1 до суду не надано.
12.03.2025 р. засобами електронного зв`язку предстаник позивача отримав на вищезазначений адвокатський запит від 03.03.2025 р. від відповідача-1 відповідь № 1856 від 11.03.2025 р., з якої вбачається, що згідно з наказом № 77 від 18.02.2025 р. гр. ОСОБА_1 1981 р.н. був знятий з обліку ІНФОРМАЦІЯ_13 та зарахований до військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з призовом по мобілізації. Таким чином, гр. ОСОБА_1 згідно з Наказом Міністерства Оборони України №402 від 14.08.2008 р., може звертатися щодо проходження військово-лікарської комісії до безпосереднього керівництва.
Слід зазначити, що бездіяльність це невчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та, в даному випадку, вказана бездіяльність стосується саме направлення відповідачем 1 позивача для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі заяви про незгоду з рішенням ВЛК та направлення для проходження регіональної ВЛК від 25.02.2025 р.
З огляду на викладене, суд робить висновок про те, що відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність, не надіславши відповідне звернення позивача від 25.02.2025 року для розгляду за належністю до ВЛК регіону.
Додатково суд погоджується з доводами позивача, що відповідно до пункту 72 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному ( ІНФОРМАЦІЯ_14 .
Пунктом 73 Постанови №560 визначено, що рішення військово-лікарської комісії при обласному ( ІНФОРМАЦІЯ_14 про придатність резервіста або військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби під час мобілізації може бути скасовано штатною військово-лікарською комісією вищого рівня або оскаржено у судовому порядку.
Таким чином, враховуючи заявлені позовні вимоги, суд визнає протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо направлення позивача для проходження військово-лікарської комісії при обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровськох області на підставі заяви саме від 25.02.2024.
Разом з цим, суд відмовляє в задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо направлення позивача для проходження військово-лікарської комісії при обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровськох області на підставі заяви від 17.02.2024, оскільки така заява була надіслана безпосередньо начальнику ІНФОРМАЦІЯ_6 , а не відповідачу 1. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_3 не є відповідачем у справі.
Суд також враховує, що відповідачем-1 заяву про незгоду з проведенням медичного огляду від 25.02.2025 було отримано лише 01.03.2025 після прийняття наказу № 77 від 18.02.2025 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації», проте, зазначає, що призов позивача без надання позивачу можливості перегляду висновків військово-лікарської комісії, викладених у довідці від 17.02.2025 №34/429/17 про придатність солдата ОСОБА_1 до військової служби, порушує право позивача на повне та всебічне обстеження на предмет придатності до військової служби.
Також, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних документів профільних лікарів із заключенням щодо проведеного медичного обстеження, не містять результатів проведених аналізів позивача тощо, що ставить під сумнів факт повноти та всебічності проведення медичного огляду.
Доказів на підтвердження протилежного відповідачами до суду не надано.
Стосовно вимог про визнання протиправним і скасування Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» № 77 від 18.02.2025 р, в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 адреса: АДРЕСА_3 ) виключити солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам. Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення його порушених прав, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.
Повертаючись до обставин справи, що розглядається, позивач, звертаючись до суду за захистом своїх прав, їх порушення пов`язував із недотриманням порядку проведення його призову на військову службу, що полягає в непроходженні/неналежному проходженні позивачем медичного огляду під час призову на військову службу.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Зі змісту положень ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що призову на військову службу під час мобілізації підлягають військовозобов`язані, які, з-поміж іншого, визнані придатними до військової служби за станом здоров`я відповідно до висновку військово-лікарської комісії.
Частина 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
У спірних правовідносинах порушеним є право позивача на належну процедуру його призову на військову службу під час мобілізації.
За позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, який в подальшому застосовано судами обох інстанцій за наслідками розгляду справи, - звільнення з військової служби - є неефективним, адже не вирішує правомірності акту, який приймається за результатом проведеної процедури призову позивача на військову службу.
Суд наголошує, що відновлення порушеного права повинно відбуватися в межах спірних правовідносин, відповідно, за участю їхніх учасників. Водночас зобов`язання військової частини звільнити особу з військової служби виходить за межі правовідносин між ІНФОРМАЦІЯ_8 та позивачем щодо порядку його призову на військову службу під час мобілізації, яка є предметом спору в цій справі.
Іншими словами, такий спосіб захисту порушеного права втручатиметься в інші правовідносини, які врегульовані іншими правовими нормами, що не досліджувалися судами попередніх інстанцій, і створюватиме ситуацію невиконуваності судового рішення.
Як зазначив Верховний Суд, факт непроходження позивачем медичного огляду під час його призову не є свідченням непридатності позивача до військової служби та не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка визначає виключний перелік таких підстав.
У контексті вказаного варто наголосити, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Аналогічно проведення медичного огляду військово-лікарською комісією в порядку, визначеному Положення №402, також не впливатиме на відновлення порушеного права позивача в контексті порушеної процедури призову позивача на військову службу, яка є, власне, предметом спору в цій справі.
З урахуванням наведеної позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, суд дійшов висновку, що спір у цій справі стосується порушення прав позивача щодо належного проведення медичного огляду військово-лікарською комісією.
Вказані висновки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_15 можуть бути спростовані лише висновком військово-лікарської комісії регіону, у зв`язку з чим, суд у цій справі зобов`язує відповідача 1 направити позивача для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі заяви від 25.02.2025.
Однак, за наявності чинної довідки військово-лікарської комісії про придатність солдата ОСОБА_1 до військової служби вимоги про скасування наказу про призов та виключення зі списків військової частини є передчасними та не підлягають задоволенню судом.
Відповідні вимоги можуть бути розглянуті судом лише у випадку підтвердження висновком військово-лікарської комісії регіону непридатності позивача до військової служби.
Отже, в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» № 77 від 18.02.2025 р., в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 адреса: АДРЕСА_3 ) виключити солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 слід відмовити.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2906,88 грн, що підтверджується квитанцією від 17.03.2025.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 1453,44 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адмінінстративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі заяви 25.02.2025 р.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 направити ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії при обласному територіальному центрі комплектування та ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі заяви від 25.02.2025 р.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1453,44 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник