Справа № 240/39102/21
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

м. Київ

справа №240/39102/21

адміністративне провадження № К/990/50219/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді- доповідача - Бевзенка В. М.,

суддів: Берназюка Я. О., Стрелець Т. Г.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 (у складі колегії суддів: Граб Л.С.(суддя-доповідач), Сторчак В. Ю., Смілянець Е. С.) у справі №240/39102/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

І. РУХ СПРАВИ

У 2021 році ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка призвела до ненарахування та невиплати позивачу з 01.06.2021 підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, встановленого статтею 39 Закону України № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати відповідача провести з 17.05.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеним законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.10.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі № 240/39102/21, позов задоволено.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 відмовлено в задоволенні заяви про встановлення судового контролю у справі № 240/39102/21.

Не погодившись із зазначеною ухвалою позивач звернувся з апеляційною скаргою до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

16 жовтня 2024 року судом апеляційної інстанції винесено оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги, яка вмотивована тим, що скаржник у встановлений судом строк недолік апеляційної скарги не усунув, а саме: не надав суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25 грудня 2024 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, у якій він просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 року у справі №240/39102/21, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.

В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач вказує на те, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано повернув апеляційну скаргу, оскільки не врахував, що Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) не передбачено вимоги щодо сплати судового збору за звернення із заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Окрім того, звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції постановляючи оскаржуване судове рішення не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14.02.2018 у справі № 2а/0470/2563/12, від 11.08.2021 у справі № 560/4364/19 та від 05.05.2022 у справі № 520/9769/19.

Позиція інших учасників справи

Відповідач до закінчення встановленого судом строку відзиву на касаційну скаргу не подав, що відповідно до приписів статті 338 КАС України не перешкоджає її розгляду по суті.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, виходить з такого.

Відповідно до статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону №3674-VI визначено розмір ставки судового збору за відповідними об`єктами справляння судового збору зокрема, за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач, отримавши копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не усунув її недоліки в частині сплати судового збору, а тому суд апеляційної інстанції повернув своєю ухвалою від 16.10.2024 вказану скаргу заявнику.

Водночас, суд апеляційної інстанції врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду з питання справляння судового збору при поданні апеляційних і касаційних скарг, наведену у постанові від 28.05.2018 у справі №915/955/15 та у постановах Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 200/10159/18-а, від 14.06.2022 у справі № 280/4372/18 та від 26.08.2022 у справі № 280/8893/20.

Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, Великою Палатою Верховного Суду уже вирішувалося питання сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. Так, у пунктах 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 зазначено, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

В силу приписів пункту першого частини другої статті 45 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Оскільки застосування положень Закону № 3674-VI у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу вже вирішено Великою Палатою Верховного Суду, то під час розгляду цієї справи підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила у господарській справі, однак Закон № 3674-VI в цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції. Відтак такі висновки повинні бути застосовані і під час вирішення цієї адміністративної справи.

Цей висновок підтримано у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.04.2022 у справі №204/827/17, від 09.02.2023 у справах №380/22710/21, №120/3532/21, та від 04.07.2023 у справі №160/1712/21.

З цих підстав Суд відхиляє покликання позивача в обґрунтування касаційної скарги на висновки Верховного Суду у справах № 2а/0470/2563/12, № 560/4364/19, № 520/9769/19.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що за подання апеляційної скарги на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 має бути сплачено судовий збір.

Оскільки у строк, встановлений судом, недоліки апеляційної скарги не було усунуто, апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку про повернення апеляційної скарги позивачеві.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на результат розгляду цієї справи розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 у справі №240/39102/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В. М. Бевзенко

Судді Я. О. Берназюк

Т. Г. Стрелець