Справа № 160/22412/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/22412/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року (суддя Л.Є. Букіна) у справі № 160/22412/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому, з урахуванням уточненого позову, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання відстрочки від призову позивачу;

- зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 18.06.2024 щодо надання йому відстрочки від призову;

- зобов`язати відповідача надати відстрочку позивачу згідно п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем засобами поштового зв`язку надіслано відповідачу заяву про відстрочку від призову на службу під час мобілізації разом з відповідними доказами, однак відповідь від відповідача позивач не отримав. Позивач вважає, що відповідачем протиправно не винесено рішення по суті заяви.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що оскільки заяву про відстрочку від мобілізації було направлено засобами поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що позивачем не було дотримано вимоги щодо особистої подачі заяви про відстрочку від мобілізації, як передбачено п.58 Постанови №560, а тому відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності щодо неприйняття рішення за наслідком розгляду заяви позивача від 18.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що до повноважень

територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформленням військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації. Звертає увагу, що суд першої інстанції помилково вважав, що надіславши особисто поштовим зв`язком заяву та документи для вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивач не дотримався процедури особистого їх подання (направлення). Зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в надання відстрочки, свідчать про протиправну бездіяльність відповідача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 18.06.2024 року позивач засобами поштового зв`язку направив до відповідача заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», до якої додав відповідні документи, однак відповідь від відповідача не отримав.

Відповідачем надано докази, що у відповідь на заяву позивача про надання відстрочки від призову на службу під час мобілізації відповідач надіслав лист від 02.07.2024 року, відповідно до якого з посиланням на пункт 58 «Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації на особливий період» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 повідомлено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізаційна особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Також у листі зазначено, що позивачу необхідно прибути особисто до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання відстрочки.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання відстрочки позивачу, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Цього ж дня (24.02.2022 року) Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543-XII в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ст. 1 цього закону особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Статтею 23 Закону № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Приписами ч.7 ст. 23 Закону № 3543-XII передбачено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок №560 в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 56 цього порядку відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до п. 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Згідно п. 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Отже, положення Порядку №560 свідчать про те, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані мають право особисто подати на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4 до Порядку №560.

Разом з тим, Порядок №560 наділив комісію відповідача активною функцією щодо вивчення документів для підтвердження відстрочки від призову на військову службу, а на підставі розгляду документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

При цьому, посилання відповідача на те, що заява позивача була подана не у спосіб, що передбачений законодавством, а саме через засоби поштового зв`язку, а не шляхом особистого звернення з такою заявою, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки наведені вище норми Порядку №560, не виключають можливість подання такої заяви засобами поштового зв`язку. На думку суду апеляційної інстанції, наведеними нормами «особисте подання заяви» означає те, що військовозобов`язаний особисто звертається з заявою до визначеного органу/посадової особи, який/яка уповноважений(а) вирішувати вказане питання, що і мало місце у спірному випадку та не означає того, що таку заяву повинно бути передано особисто особі, яка наділена такими повноваженнями.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.06.2024 року позивачем направлено засобом поштового зв`язку відповідачу заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з доданими документами. Ця заява позивача отримана відповідачем 28.06.2024 за вх. №8054/4, отримання заяви позивача відповідачем не заперечується.

Водночас, колегія суддів встановила, що відповідачем не подано до матеріалів справи доказів вирішення ним питання про надання відстрочки, яке постановлено позивачем у його вищезгаданій заяві від 18.06.2024 року.

Апеляційний суд зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач не може утриматись від вирішення питання, яке постановлено позивачем у його заяві від 18.06.2024 року.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідачем в даному випадку допущено протиправну бездіяльність стосовно розгляду заяви позивача від 18.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Отже, керуючись приписами ч.2 ст.9 КАС України, з метою належного та ефективного захисту прав позивача, апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 18.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації.

Апеляційний суд не надає оцінку наявності чи відсутності у позивача права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, адже такі повноваження належать комісії відповідача, яка їх не реалізувала.

Відтак, колегія суддів зазначає, що з метою захисту прав позивача також слід зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 18.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації.

Разом з тим, вимоги стосовно зобов`язання відповідача надати відстрочку позивачу згідно п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є передчасними та задоволенню не підлягають, адже відповідачем такі дискреційні повноваження ще не були реалізовані.

Підсумовуючи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В АЛ И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі № 160/22412/24 - скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 15.05.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк