Справа № 380/13564/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/13564/24 пров. № А/857/34494/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року (головуючий суддя Мричко Н.І., м. Львів, в порядку спрощеного позовного провадження) у справі № 380/13564/24 за адміністративним позовом ТОВ «ЛЬВІВ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 15.03.2024 №10740/13-01-07-09 в частині застосування штрафних санкцій за непроведення через РРО/ПРРО розрахункових операцій та ненадання особам розрахункових документів встановленої форми штрафна санкція 233100,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що враховуючи позицію викладену у подібних правовідносинах у постанові Верховного Суду від 27.11.2023 у справі № 420/11790/22, вважає, що чеки, які видає ТОВ «ЛЬВІВ МЕДІКАЛ ЦЕНТР», зокрема, на які здійснено посилання в акті перевірки, не дають можливості підтвердити виконання розрахункової операції, та мають вплив на правильність визначення, реальність здійснення господарської операції за її суттю та на формування показників податкової звітності. Так, по факту ТОВ «ЛЬВІВ МЕДІКАЛ ЦЕНТР» здійснює дві окремі операції продаж товару (штучні інтраокулярні лінзи, «кришталики» чи інші спеціалізовані медичні товари) та надання супутньої послуги, пов`язаної з продажем такого товару «заміна кришталика» - проведення операції з імплантації штучної лінзи замість біологічної. Натомість чек видається на одну загальну операцію з надання послуги невстановленого змісту. Таке поєднання слів не ідентифікує споживчі ознаки товару (послуги), більше того з нього навіть неможливо встановити чи це є товар чи це послуга, і більше того, ніяким чином однозначно ідентифікувати такий товар (послугу). Отже, вищевказані чеки не містять такого обов`язкового реквізиту як назва товару (послуги) (рядок 10). Такі зловживання позивача позбавляють покупців можливості належного захисту своїх прав (контролю якості, відповідності, ціни, повернення) при купівлі товарів (послуг), а податковий орган в свою чергу позбавлений можливості будь-якого контролю за походженням товару чи його відповідністю, реальністю здійснення господарської операції за її суттю (по суті операції з продажу медичних товарів взагалі не відображаються позивачем), належності формування бази оподаткування, належності перебування позивача на тій чи іншій системі оподаткування, що в сукупності впливає на правильність формування показників податкової звітності. Просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 15.02.2024 № 771-ПП Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено фактичну перевірку ТОВ «Львів Медікал Центр» щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензії, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки складений Акт фактичної перевірки від 23.02.2024 № 13/50/РРО/42729936 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Львів Медікал Центр» пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

15.03.2024 ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення №10740/13-01-07-09, відповідно до якого за порушення пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано до ТОВ «Львів Медікал Центр» штрафні санкції в розмірі 238095,00 грн.

Відповідно до розрахунку штрафної санкції за непроведення через РРО/ПРРО розрахункових операцій та ненадання особам розрахункових документів встановленої форми на загальну суму 161900,00 грн. штрафна санкція складає 233100,00 грн., за проведення розрахунків без застосування РРО/ПРРО на загальну суму 3330,00 грн. штрафна санкція складає 4995,00 грн.

Рішенням ДПС України від 31.05.2024 № 16240/6/98-00-06-03-0-01 залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області, а скаргу ТОВ «Львів Медікал Центр» - без задоволення.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 15.03.2024 №10740/13-01-07-09 в частині застосування штрафних санкцій за непроведення через РРО/ПРРО розрахункових операцій та ненадання особам розрахункових документів встановленої форми протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що додані до Акта перевірки фіскальні чеки містять назву послуг: «Медичні послуги з приводу ФЕК з (SA60AT)», «Медичні послуги з приводу ФЕК з (Toric SN6AT6-7)», «Медичні послуги з приводу ФЕК з (Toric SN6AT2)», «Медичні послуги з приводу ФЕК з (IQ SN60WF)». Вказані чеки підтверджують виконання розрахункових операцій, із змісту фіскальних чеків можливо ідентифікувати назву суб`єкта господарювання, дату операції, номер чека, загальну суму, продавця послуги, найменування послуги, кількість наданої послуги, а отже відповідають встановленій формі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 19 Конституції України визначено, зокрема, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР).

Відповідно до вимог пункту 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані (абзац другий пункту 7 статті 3 Закону № № 265/95-ВР); щоденно створювати у паперовій та/або електронній формі реєстраторами розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) або програмними реєстраторами розрахункових операцій фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій (пункт 9 статті 3 Закону № 265/95-ВР).

Статтею 15 Закону № 265/95-ВР встановлено, що контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Статтею 17 Закону № 265/95-ВР передбачено за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21.01.2016 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів (далі - Положення).

Пунктом 3 розділу І Положення визначено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ.

Згідно з пунктом 3 розділу II Положення №13 установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Таким чином, Закон № 265/95-ВР встановлює безпосередній зміст обов`язку суб`єктів господарювання і порядок його виконання, а Положення № 13 - форму його реалізації (форму і зміст документів, які є складовими звітності).

Судом встановлено, що перевіркою копій фіскальних чеків РРО фіскальний номер за період з 15.02.2024 по дату закінчення перевірки виявлено, що у фіскальних чеках, де операції проводилися в готівковій та безготівковій формі, відсутні обов`язкові реквізити фіскального чеку, а саме: назва товару (послуги). В фіскальних чеках зазначені назви товару (послуги), що не відображають споживчі ознаки товару (послуги) та не ідентифікують товар (послугу). Таким чином, перевіркою встановлено факт ненадання особам розрахункових документів встановленої форми та змісту на загальну суму 161900,00 грн.

Згідно доданих до Акта перевірки фіскальних чеків вказано назви послуг: «Медичні послуги з приводу ФЕК з (SA60AT)», «Медичні послуги з приводу ФЕК з (Toric SN6AT6-7)», «Медичні послуги з приводу ФЕК з (Toric SN6AT2)», «Медичні послуги з приводу ФЕК з (IQ SN60WF)».

Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання обов`язків:

1) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки;

2) непроведення розрахункової операції через РРО;

3) невидача відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції;

4) проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.

Перші два обов`язки суб`єкта господарювання походять зі змісту пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення, за яке настає відповідальність за пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР.

У цій справі позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених як п.1, так і п.2 ст.3 Закону № 265/95-ВР, а саме за видачу розрахункового документа, який не містить одного з обов`язкових реквізитів розрахункових документів/електронних розрахункових документів (не містить назви послуги, яка ідентифікує товар); такі дії кваліфіковані відповідачем як невидача розрахункового документа.

Верховний Суд в постанові від 02.02.2023 № 500/6845/21 сформулював правовий висновок, відповідно до якого за змістом норм Положення № 13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення № 13 вказує, що такий документ не може бути прийнятий як розрахунковий.

З прайсу товарів та послуг ТОВ «Львів Медікал центр» вбачається надання позивачем послуг: «Медичні послуги з приводу ФЕК з (SA60AT)», «Медичні послуги з приводу ФЕК з (Toric SN6AT6-7)», «Медичні послуги з приводу ФЕК з (Toric SN6AT2)», «Медичні послуги з приводу ФЕК з (IQ SN60WF)».

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку і з таким погоджується колегія суддів, що у фіскальних чеках ТОВ «Львів Медікал центр», долучених до Акта перевірки, є всі необхідні реквізити фіскального чеку, зокрема, і назва послуги, яка ідентифікує послуги, що надавались позивачем.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом належними та допустимими доказами не доведено наявності в діях позивача порушень пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265-95/ВР.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вищевикладене, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції доходить висновку, щодо недоведеності застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за вимог Закону №265/95-ВР, оскільки долучені до матеріалів справи спростовують твердження відповідача про факт непроведення позивачем розрахункових операцій через РРО та не надання особам розрахункових документів встановленої форми, водночас контролюючим органом належними та допустимими доказами не доведено наявності в діях позивача порушень пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265-95/ВР.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідач не довів належними доказами правомірності своїх дій, що має наслідком задоволення позову.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі № 380/13564/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар