Справа № 199/1529/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2025 року м. Дніпросправа № 199/1529/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року (суддя А.О. Кошля) у справі № 199/1529/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- скасувати постанову відповідача № 1038 від 24.01.2025 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказано не прибуття за повісткою на 19.10.2024 року до відповідача. Зі спірною постановою позивач не погоджується та вважає її такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову від 24.01.2025 року № 1038 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і справу направлено на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що доказів сповіщення позивача за наявним номером телефону про надходження рекомендованого листа суду не надано, вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 19.10.2024 року до ТЦК. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Матеріали справи не містять відомостей про те, які саме дані необхідно було уточнити саме в ТЦК, неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості

свідчать про те, що з моменту взяття на облік, відповідач мав військово-облікові дані на позивача. Можливість отримання таких даних виключає підстави для застосування статті 210-1 КУпАП, що відповідає примітці ст. 210 КУпАП.

Тому, суд вважав постанову від 24.01.2025 року № 1038 такою, що прийнята передчасно, без врахування всіх обставин по справі, що є наслідком її скасування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вказує, що на момент розгляду матеріалів справи про притягнення позивача до відповідальності у відповідача були передбачені законодавством докази належного підтвердження оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно п. 41 Порядку №560. Зазначає, що він виконав всі вимоги по належному оповіщенню позивача.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебуває на військовому обліку, має тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 12.09.2023 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підлягає наступному медичному пересвідченню до 04.09.2028 року.

09.10.2024 року сформовано повістку № 507076 на ім`я позивача та адресу АДРЕСА_1 , відповідно до якої, позивачу необхідно з`явитися для уточнення даних 19.10.2024 року о 11:00 год. при ІНФОРМАЦІЯ_4 . Повістка не вручена з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою». Трек номер відправлення 182.

20.01.2025 року складено протокол № 1038 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В ньому вказано суть правопорушення: 19.01.2025 року військовозобов`язаний позивач в порушення вимог передбачених абз. 2 ч.1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»…не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці… В судовому засіданні представник відповідача зазначив про допущену помилку в протоколі, замість 19.01.2025 року повинна бути дата 19.10.2024 року. В графі пояснення позивач вказав: «повістку не отримував, повідомлень від Укрпошти не надходило».

24.01.2025 року відповідачем винесено спірну постанову №1038, якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Копію оскаржуваної постанови отримано 24.01.2025 року, що підтверджено відповідним підписом позивача.

Вважаючи, що постанова №1038 підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до якої в редакції на час виникнення спірних правовідносин:

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.210-1 КУпАП).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.210-1 КУпАП).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.210-1 КУпАП).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, на дату винесення відповідачем спірної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Зі змісту спірної постанови відповідача вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки всупереч приписам ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.21 та 27 Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560, позивач не з`явився за викликом до територіального центру комплектування у строк та місце, зазначене в повістці, а саме 19.10.2024 року в 11:00, про причини неявки не повідомив.

Колегія суддів встановила, що 09.10.2024 року сформовано повістку № 507076 на ім`я позивача та на адресу АДРЕСА_1 , відповідно до якої, позивачу необхідно з`явитися для уточнення даних 19.10.2024 року о 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до положень пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Апеляційний суд зі змісту матеріалів справи встановив, що рекомендований лист 182 з повісткою № 507076 на ім`я позивача прибув 14.09.2024 до відділення поштового зв`язку 49024.

На рекомендованому листі працівником об`єкта поштового зв`язку зазначено, що повідомлення про надходження рекомендованого листа до поштової скриньки позивача вкладено 15.09.2024. У подальшому, 19.09.2024 на рекомендований лист 182 з повісткою № 507076 працівником поштового відділення проставлено позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчена підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, а рекомендований лист повернено та отримано відповідачем.

Отже, відповідно до положень пп.2 п.41 Порядку №560 відповідач мав належне підтвердження оповіщення про виклик позивача до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, згідно змісту повістки № 507076 позивач мав з`явитися для уточнення даних.

В свою чергу, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, матеріали справи не містять відомостей про те, які саме дані позивачу необхідно було уточнити саме в ТЦК, а також про неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік, відповідач мав військово-облікові дані на позивача.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець визначив умову, за якої положення ст.210-1 КУпАП не застосовуються.

З наявних матеріалів справи не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.

Отже, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких позивач міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1КУпАП (у розумінні примітки до ст.210 КУпАП), як і не доведено відсутності підстав для застосування у спірному випадку примітки до ст.210 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що спірна постанова № 1038 від 24.01.2025 прийнята передчасно, без врахування всіх обставин по справі, що є наслідком її скасування.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року у справі №199/1529/25 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 15.05.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк