Справа № 420/7292/25
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7292/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Шляхтицького О.І., Лук`янчук О.В.,

за участю секретаря Мунтян С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 року у справі №420/7292/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови

У С Т А Н О В И В:

12 березня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 76301208 від 05.03.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що незважаючи на виконання пенсійним органом судового рішення в межах повноважень та не враховуючи роз`яснення, щодо виплати заборгованості по перерахунку пенсії після їх виділення з Державного бюджету України, державним виконавцем безпідставно винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання вимог судового рішення.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 23 квітня 2025 року прийнято рішення, яким позовні вимоги Головного управління ПФУ в Одеській області задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 76301208 від 05.03.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги пенсійного органу, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання ГУ ПФУ судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення (фактичної відсутності коштів) не може вважатися невиконанням рішення суду без поважних причин.

Не погоджуючись із вище вказаним рішенням суду першої інстанції, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог пенсійного органу відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судове рішення від 05.09.2024 року по справі №420/20833/24 не виконано пенсійним органом у повному обсязі, оскільки фактично, Головним управлінням не здійснено позивачу перерахунок пенсії та нарахування пенсійної заборгованості за січень 2023 року. Враховуючи викладене, на переконання скаржника, оскаржувана постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. є правомірною, прийнятою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказуючи на законність ухваленого судового рішення та просить його залишити без змін.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як з`ясовано колегією суддів, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року по справі №420/20833/24, зокрема:

- зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.06.2024 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.06.2024 року щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

08.10.2024 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 420/20833/24.

15.10.2024 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа № 420/20833/24 від 08.10.2024 року відкрито виконавче провадження №76301208. (а.с.22)

23 жовтня 2024 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0405-5/160736.

У зазначеному листі пенсійним органом повідомлено, серед іншого, про те, що покладені судовим рішенням зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Як зауважено пенсійним органом, виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.02.2022 року по 31.10.2024 року в сумі 471216 грн. 48 коп. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. (а.с.23)

05.03.2025 року за невиконання рішення суду старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 5100 грн. (а.с.21).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно із приписами частини першої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до частини третьої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону України № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, установлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як слідує зі змісту листа від 23.10.2024 року №1500-0405-5/160736, обґрунтовуючи належність своїх дій в частині виконання судового рішення від 05.09.2024 року по справі №420/20833/24, Головне управління ПФУ в Одеській області вказувало, зокрема, про таке:

«На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року по справі №420/20833/24, 19.09.2024 року та 23.10.2024 року Головне управління здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 року, з 01.02.2023 року та з 01.06.2024 року, без обмеження її максимальним розміром. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2024 року становить 53683 грн. 52 коп.

Сума доплати за період з 01.02.2022 року по 31.10.2024 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 471216 грн. 48 коп. та обліковується в автоматичних базах даних обробки пенсійної документації.

Виплата нарахованої доплати пенсії за вказаний період в сумі 471216 грн. 48 коп. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України.». (а.с.23)

Тобто, у поданому до державного виконавця листі від 23.10.2024 року №1500-0405-5/160736 пенсійний орган зазначав, що не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення в частині виплати заборгованості по пенсії, оскільки відсутнє відповідне фінансове забезпечення.

Разом з цим, як слідує зі змісту оскаржуваної постанови № 76301208 від 05.03.2025 року, в якості підстави для її прийняття старшим державним виконавцем вказано:

«вимоги виконавчого документа боржником не виконано в повному обсязі».(а.с.21)

Разом з цим, судова колегія зауважує, що старшим державним виконавцем не враховано та не надано відповідної оцінки наведеним ГУ ПФУ в Одеській області обставинам, викладених у листі від 23.10.2024 року №1500-0405-5/160736, та прийнято постанову про накладення на пенсійний орган штрафу за невиконання судового рішення.

Так, згідно до приписів п.1,3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець наділений повноваженнями проводити перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконання відповідно до цього Закону, зокрема:

- одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб та інших учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію необхідну для проведення виконавчих дій.

Апеляційний суд наголошує, що старшим державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу взагалі не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними, як і не вказано в якій частині не виконано судове рішення.

Відповідач приймаючи спірну постанову про накладення штрафу, передусім, зобов`язаний встановити обставини щодо відсутності та/або наявності бюджетного фінансування на виплату ОСОБА_1 коштів за рішенням суду, а також чи є наведені пенсійним органом у листі від 23.10.2024 року №1500-0405-5/160736 обставини, поважною причиною невиконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк в розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження».

Під час вирішення питання про накладення штрафу, відповідач, згідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, серед іншого, повинен діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

У свою чергу, як слідує з матеріалів справи, старшим державним виконавцем не надано правової оцінки поважності причин неможливості виконання рішення суду у справі №420/20833/24, викладених Головним управління в листі від 23.10.2024 року №1500-0405-5/160736.

Так, державний виконавець зобов`язаний та мав провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин.

За наведених обставин, сам факт невиконання судового рішення без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника в силу вимог статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

З огляду на установлені у справі фактичні обставини, колегія суддів уважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу, діяв не на підставі та не у спосіб, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, та без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірна постанова № 76301208 від 05.03.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Що ж стосується посилання скаржника на непроведення пенсійним органом перерахунку його пенсії без обмеження її максимальним розміром та нарахування заборгованості за січень 2023 року, судова колегія уважає за необхідне зазначити про таке.

У даному випадку стягувач ( ОСОБА_1 ), а також державний виконавець не позбавлений права звернутись до суду в рамках справи №420/20833/24 з метою роз`яснення судового рішення в частині наявності підстав для здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії та як наслідок нарахування доплати за період січень 2023 року з огляду на резолютивну частину судового рішення від 05.09.2024 року у справі №420/20833/24.

У зв`язку з чим колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 року у справі №420/7292/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький О.В. Лук`янчук