Справа № 420/31798/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/31798/24

Суддя першої інстанції: Скупінська О.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 18.12.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дії щодо обчислення та виплати йому у заниженому розмірі грошового забезпечення в період з 29.01.2020 по 27.04.2020, суми грошової допомоги на оздоровлення, премії, а також грошової компенсації за невикористанні 8 днів щорічної основної відпустки за 2020, грошової компенсації за невикористанні додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2020 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020;

зобов`язання здійснити нарахування та виплату йому грошового забезпечення в період з 29.01.2020 по 27.04.2020 суми грошової допомоги на оздоровлення, премії, а також грошової компенсації за невикористанні 8 днів щорічної основної відпустки за 2020, грошової компенсації за невикористанні додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2020, виплачених на підставі наказу від 27.04.2020 №192-ос начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020, з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправними дії щодо обчислення та виплати йому у заниженому розмірі грошового забезпечення в період з 28.02.2022 по 20.05.2023, суми грошової допомоги на оздоровлення, премії, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023;

зобов`язання здійснити нарахування та виплату йому грошового забезпечення в період з 28.02.2022 по 20.05.2023, суми грошової допомоги на оздоровлення, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022, 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», тобто, з 29.01.2020 відновлено дію п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, що діяла до 21.02.2018 року. Однак, відповідачем протиправно не здійснено нарахування позивачу грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення у період з 29.01.2020 по 27.04.2020, з 28.02.2022 по 20.05.2023, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 позов задоволено, оскільки з 29.01.2020 року у позивача виникло право на обчислення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, розмір яких залежить від розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, шляхом застосування п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 в первинній редакції, а саме множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що нарахування спірних виплат здійснювалось позивачу відповідно до норм чинного законодавства, оскільки Постановою від 30.08.2017 №704 визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 у розмірі 1762грн. Також, на думку апелянта, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 не є підставою для перерахунку грошового забезпечення позивача, оскільки вказане судове рішення створило юридичні наслідки лише для КМУ, а не для центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів. Крім того, військова частина вважає безпідставними позовні вимоги, зокрема, в частині щодо здійснення перерахунку грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, виплачених на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 20.09.2023, оскільки станом на 20.09.2023 діяли положення Постанови КМУ №481 від 12.05.2023, відповідно до яких розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями розраховуються шляхом множення на 1762грн., а не на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що з 02.03.2017 ОСОБА_1 зарахований до списків НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України відповідно до наказу №79-ос, що підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_3 . /а.с.27/

27.04.2020 наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №192-ос позивача виключено зі списків особового складу прикордонного загону та знято з усіх видів грошового забезпечення.

На підставі вказаного наказу позивачу було виплачено грошову компенсацію за 8 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2020 та за 56 невикористаних календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2020. /а.с.29/

28.02.2022 наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №105-ос позивача зараховано в списки особового складу та поставлено на всі види забезпечення прикордонного загону. /а.с.30/

20.09.2023 наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №451-ос виключено позивача зі списків особового складу та знято з усіх видів грошового забезпечення. /а.с.31/

У період проходження служби з 29.01.2020 по 27.04.2020, з 28.02.2022 по 20.05.2023 грошове забезпечення позивачу виплачувалося виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 у розмірі 1762грн., що не заперечується відповідачем.

Не погоджуючись з діями військової частини щодо обрахунку грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 27.04.2020, з 28.02.2022 по 20.05.2023 із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 (надалі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Згідно Пункту 4 Постанови №704 (в редакції, чинній на момент прийняття постанови), розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Як вбачається з примітки 1 Додатку 1 до Постанови №704, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.

Відповідно до Постанови №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018р., а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 Постанови №103, яким було внесено зміни до п.4 Постанови №704.

Відповідно до ч.1 ст.325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Відтак, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція п. 4 Постанови №704, яка була чинною до зазначених змін.

Таким чином, саме з 30.01.2020 - з наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення, на підставі первинної редакції Постанови №704, розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Разом з тим, відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні Положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. за №1774-VІІІ, встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017р.

Оскільки приписи п.3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. №1774-VІІІ не втратили чинності і за юридичною силою є вищою за положення п.4 Постанови №704, то в даному випадку не встановлено правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою заявника та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправності дій відповідача у проведенні нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення у період проходження служби з 29.01.2020 по 27.04.2020, з 28.02.2022 по 20.05.2023, без врахування розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2022, на 01.01.2023.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, у квітні 2020, на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 27.04.2020 №192-ос позивачу було виплачено грошову компенсацію за 8 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2020 та за 56 невикористаних календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2020.

Також, у квітні 2020, у травні 2022 та у лютому 2023 позивач отримав грошову допомогу на оздоровлення.

Отже, як наслідок, підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги щодо здійснення перерахунку та виплати одноразових видів грошового забезпечення, які розраховуються виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме: грошова допомога для оздоровлення за 2020, 2022, 2023; грошова компенсація за 8 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2020 та за 56 невикористаних календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2020.

Оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову, але невірно зазначив наказ (№451-ос від 20.09.2023 замість №192-ос від 27.04.2020), на підставі якого позивачу було виплачено грошову компенсацію за невикористанні дні щорічної основної відпустки за 2020 та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2020, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає зміні в цій частині.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України задовольнити частково, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року змінити, виклавши абзаци другий, третій його резолютивної частини у наступній редакції:

«Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у заниженому розмірі грошового забезпечення в період з 29.01.2020 по 27.04.2020, суми грошової допомоги на оздоровлення, премії, а також грошової компенсації за невикористанні 8 днів щорічної основної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористанні додаткові відпустки, як учаснику бойових дій, за 2017-2020 роки, виплачених на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 27.04.2020 №192-ос без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення в період з 29.01.2020 року по 27.04.2020 року, суми грошової допомоги на оздоровлення, премії, а також грошової компенсації за невикористанні 8 днів щорічної основної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористанні додаткові відпустки, як учаснику бойових дій, за 2017-2020 роки, виплачених на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 27.04.2020 №192-ос, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, станом на 01.01.2020, з урахуванням раніше виплачених сум».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв