Справа № 420/35297/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії ,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить :

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виражається у неприйнятті рішення та не повідомленні про таке рішення за заявою ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та прийняти вмотивоване рішення з урахуванням приписів чинного законодавства.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати військовозобов`язаному ОСОБА_1 документ за формою, встановленою Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560, оформлений за результатом розгляду заяви про надання відстрочки від призову на час мобілізації шляхом надсилання такого документа за адресою реєстрації місця проживання заявника.

Позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем не заявлялись незважаючи на зазначення відповідачем у позові.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 09.10.2024 звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 та особисто подав заяву на ім`я голови комісії такого відділу РТЦК та СП про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, але відповідь не отримав. Така була надана на адвокатський запит. Було повідомлено, що відстрочку підтверджено, але для того, щоб отримати довідку щодо надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, у Позивача повинен бути в наявності військово-обліковий документ. Оскільки військовообліковий документ відсутній, Відповідач 1 запропонував прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, а саме для проходження ВЛК та отримання військово-облікового документа. Відповідач допустив незаконну бездіяльність, порушив процедуру розгляду заяви на відстрочку та прийняття рішення по ній, не прийняв належного рішення, яке передбачене Порядком 560, мають місце порушення процедури прийняття рішення про відмову у наданні відстрочки, а також нехтування комісією законних підстав у наданні Позивачеві відстрочки, рішення прийняте всупереч прямим нормам ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Просить задовольнити позовні вимоги.

ІНФОРМАЦІЯ_4 подав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнали та зазначили, що не допускали протиправної бездіяльності яка б порушила права та інтереси позивача, оскільки 15.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання відстрочки, а вже 17.10.2024 року Комісія з питань відстрочки її розглянула, прийняла позитивне рішення та надала відстрочку. Позивач про це повідомлений як письмово так і по телефону.

Позивач надав відповідь на відзив в якому зазначив, що про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. Відповідач взагалі ніяк не повідомив Позивача, про те, яке рішення прийняте, коли воно прийняте та його реквізити, а також не оформив і не видав довідку за встановленою формою.

Судом встановлені такі обставини по справі.

09.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 та особисто подав заяву на ім`я голови комісії про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до Протоколу №18 засідання постійно діючої комісії з питань відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період від 17.10.2024 року (далі Комісія), ОСОБА_1 надана відстрочка відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як здобувачу професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Листом від 28.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви та надання відстрочки. Запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, а саме: для проходження ВЛК та отримання військово-облікового документа, для отримання довідки щодо надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією. (а.с. 9)

Спірні правовідносини врегульовані такими приписами діючого законодавства.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України Про оборону України, ;Про Збройні Сили України, ;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Стаття 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює виключні підстави та умови коли військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Зокрема відповідно до п. 1 ч. 3 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури. Саме Порядок №560 визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки, подання заяви та прийняття рішення відповідним ТЦК та СП.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі Порядок №560) відповідно до п.п.56, 57 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до п. 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

Відповідно до п. 63 Порядку № 560 військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У цій справі, позивач вважає протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виражається у неприйнятті рішення та не повідомленні про таке рішення за його заявою про надання відстрочки від призову на військову службу, просить зобов`язати прийняти вмотивоване рішення з урахуванням приписів чинного законодавства та зобов`язати видати документ за формою, встановленою Порядком № 560, за результатом розгляду заяви про надання відстрочки від призову на час мобілізації шляхом надсилання такого документа за адресою реєстрації місця проживання заявника.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суту та надані ними докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивач звертаючись до суду із цим позовом вже у самому позові зазначає про те, що про результати розгляду його заяви про надання відстрочки відповідачем було прийняте позитивне рішення, про що його було повідомлено на запит адвоката. (абзац 1 стор. 3 позовної заяви)

Судом також встановлено, що заява позивача розглянута ІНФОРМАЦІЯ_4 17.10.2024 року, що підтверджується копією Протоколу №18 засідання постійно діючої комісії з питань відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідно до якого ОСОБА_1 надана відстрочка згідно ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто у строки визначені п. 60 Порядку №560.

Суд погоджується з позивачем, що в порушення цього ж пункту відповідач не повідомив позивача про результати розгляду його заяви та надання відстрочки на наступний день та повідомив листом 28.10.2024 року. Але суд вважає, що таке порушення жодним чином не вплинуло і не впливає на права та інтереси позивача.

Але, будучи повідомленим 28.10.2024 року про прийняте рішення про надання відстрочки, позивач 12.11.2024 року звертається до суду із позовом та вимогами про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виражається у неприйнятті рішення та не повідомленні про таке за заявою ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу, що суд розглядає як зловживання процесуальними правами.

Суд відхиляє також посилання позивача як на порушення його прав, що йому запропоновано у цьому ж листі прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, а саме: для проходження ВЛК та отримання військово-облікового документа, для отримання довідки щодо надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, оскільки така пропозиція не є вимогою, не зобов`язує його до її виконання та не впливає на права та інтереси позивача.

Крім того, суд зазначає, що Порядок № 560 не передбачає алгоритму отримання чи направлення військовозобов`язаному довідки про відстрочку.

Відповідач у листі від 28.10.2024 року запропонував позивачу прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для отримання довідки про надання відстрочки від призову, що не суперечить приписам Порядку № 560. Незгода позивача з таким способом отримання вказаної довідки не є підтвердженням порушенням його прав.

Суд вважає, що Позивач вільний у виборі способу отримання довідки про відстрочку в тому числі отримання особисто чи за заявою за вказаною адресою.

Щодо вимог позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 надати військовозобов`язаному ОСОБА_1 документ за формою, встановленою Порядком № 560, оформлений за результатом розгляду заяви про надання відстрочки від призову на час мобілізації шляхом надсилання такого документа за адресою реєстрації місця проживання заявника суд зазначає, що такі вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду доказів, що він звертався до відповідача саме із заявою про надання йому такої довідки та її направлення за вказаною ним адресою.

Оскільки заява ОСОБА_1 про відстрочку розглянута та по ній у відповідності до діючого законодавства прийняте рішення на його користь, шляхом надання йому відстрочки, то суд не вбачає жодних порушень прав та інтересів позивача, які підлягають судовому захисту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що позивач не довів обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати за результатами розгляду стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

.