Справа № 520/434/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 р. Справа № 520/434/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 (в інтересах якого діє адвокат Коломойцев Микола Миколайович) на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д.) від 31.03.2025 року по справі № 520/434/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) (в інтересах якого діє адвокат Коломойцев Микола Миколайович) (далі представник позивача, Коломойцев М.М.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі відповідач, ГУ ДСНС України у Харківській області), в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність ГУ ДСНС України у Харківській області щодо непроведення з остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті грошового забезпечення з 06.08.2021 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

-зобов`язати ГУ ДСНС України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: з 06.08.2021 по 31.12.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2022 по 31.12.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2023 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у спосіб: щодо надбавки за особливості проходження служби правильного математичного обрахунку, шляхом сумування перерахованих за вказаним механізмом числових показників посадового окладу + окладу за спеціальне звання + надбавки за вислугу років та 50% від отриманої суми буде становити надбавка за особливості проходження служби, щодо премії відсотки премії, зазначені у наказах ГУ ДСНС України в Харківській області з 06.08.2021 по 20.05.2023 про преміювання від розміру посадового окладу, перерахованого за вищевказаним механізмом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 по справі № 520/434/25 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 та запропоновано позивачу надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 05.02.2025 представником позивача надано до суду першої інстанції заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі № 520/434/25 - визнано невиконаними. Позовну заяву ОСОБА_1 в частині правовідносин у період з 19.07.2022 по 20.05.2023 - залишено без розгляду. В іншій частині позовних вимог продовжено розгляд справи.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить її скасувати в частині залишення без розгляду позовну заяву, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні ОСОБА_1 фактично отримав 19.11.2024 у відповідь на запит адвоката та з цим позовом звернувся в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Вважає, що наказ про звільнення зі служби не є повідомленням про виплачені суми при звільненні, оскільки не містить механізму нарахування таких сум.

Вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо застосування у спірних правовідносинах ч. 1 ст. 233 КЗпП України, оскільки зазначена норма розповсюджується на діючих працівників, тоді як до звільнених осіб застосуванню підлягає ч. 2 ст. 233 КЗпП України, якою чітко передбачено, що тримісячний строк у випадку звільнення особи із займаної посади відліковується з моменту отримання повідомлення про нараховані та виплачені суми.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції мав застосувати ст. 233 КЗпП України, в редакції, що діяла до 19.07.2022 та не обмежувала звернення працівників за вирішенням трудових спорів будь-яким строком, з огляду на те, що спірні правовідносини виникли 06.08.20214 та є триваючими.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому проти задоволення заперечував та просив відмовити.

Згідно з абзацом 1 ч. 2 ст. 312 Кодекс про адміністративне правопорушення України (далі - КАС України), апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявнику) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

08.01.2025 позивач ОСОБА_1 (в інтересах якого діє адвокат Коломойцев М.М.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДСНС України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

Також, роз`яснено позивачу, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

06.02.2025 представником позивача подано до суду заяву про виконання ухвали суду, в якому просить про поновлення строку звернення до суду, та зазначає, що подаючи вказаний позов не втратив інтересу до захисту своїх прав, а заявлений позовний період свідчить про триваюче правопорушення, відтак тези, що правовідносини за період з 06.08.2021 по 18.07.2022, котрий почався раніше, є спірними, а решта, котрий почався пізніше, - стабільними, виключно в розрізі змін у ст. 233 КЗпП, не свідчать безапеляційно про настання такої стабільності та суперечать самій суті поняття триваючого правопорушення. Також, звернув увагу , що про порушення свого права дізнався 19.11.2024, в день отримання листа від відповідача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі № 520/434/25 - визнано невиконаними. Позов в частині вимог про виплату грошового забезпечення за період 19.07.2022 - 20.05.2023 залишено без розгляду. Продовжено розгляд в адміністративній справі в частині вимог про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у період з 06.08.2021 по 18.07.2022.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що позов, що охоплює період з 19.07.2022 по 20.05.2023 поданий поза межами строку, встановленого ст. 233 КЗпП, поважних підстав такого пропуску ОСОБА_1 не наведено.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина 1 ст. 5 КАС України визначає, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом або іншими законами можуть встановлюватися спеціальні строки для звернення до адміністративного суду. Якщо інше не передбачено, такі строки обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 233 КЗпП (в редакції, чинній з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 18.02.2022 у справі № 380/893/20, від 25.07.2022 у справі № 120/14148/21-а.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою ст. 123 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 06.08.2021 проходив службу в ДСНС України на посаді пожежного-рятувальника 23 ДПРЧ 11 ДПРЗ З ОХОРОНИ ОБ`ЄКТІВ, що підтверджується Витягом із Наказу ГУ ДСНС України в Харківській області (по особовому складу) від 06.08.2021 № 324 (а.с. 15).

Відповідно до Витягу із Наказу ГУ ДСНС у Харківській області (по особовому складу) від 01.11.2024 № 547, сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного-рятувальника 23 ДПРЧ 11 ДПРЗ з охорони об`єктів, звільнено із служби за підпунктом 3 пункту 176 (за станом здоров`я), виключено з кадрів ДСНС України, знято з усіх видів забезпечення та вважати таким, який здав справи і припинив виконання обов`язків за посадою 01.11.2024 (а.с. 57).

У зв`язку з тим, що відповідач не провів остаточний розрахунок при звільненні 01.11.2024, що полягає у не нарахуванні та невиплаті грошового забезпечення з 06.08.2021 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, позивач 08.01.2025 звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до суду (у відповідній частині позовних вимог), суд першої інстанції вважав, що про порушення своїх прав позивач мав дізнатися під час отримання спірних виплат у розмірах, з якими він не погоджується.

Таким чином, подання ОСОБА_1 позову у січні 2025 року про бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті грошового забезпечення в належному розмірі, зокрема, за період з 19.07.2022 до 20.05.2023 вчинене поза межами строку, встановленого ст. 233 КЗпП.

Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою, що позивач звільнений зі служби в органах цивільного захисту, а не проходить службу по теперішній час, отже строк звернення до суду має відліковуватись з урахуванням ч. 2 ст. 233 КЗпП, а саме з моменту одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.

В свою чергу, для правильного вирішення питання про дотримання чи пропуск позивачем строку звернення до суду необхідно з`ясувати, коли саме він отримав письмове повідомлення, що містило інформацію про суми грошового забезпечення, нараховані та виплачені йому при звільненні. Саме дата отримання такого письмового повідомлення відповідно до приписів статті 233 КЗпП є визначальною для початку перебігу строку звернення до суду в правовідносинах, що є предметом судового дослідження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.04.2025 у справі № 520/27667/24.

Крім того, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 також зазначив, що тримісячний строк звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

Наявний в справі Витяг із Наказу (по особовому складу) від 01.11.2024 № 547 не містить відомостей щодо нарахованих сум, які підлягають виплаті позивачу при звільненні (а.с. 57).

Витяг з наказу від 01.11.2024 № 547 містить відомості про складові грошового забезпечення, які підлягають обов`язковій виплаті позивачу у зв`язку зі звільненням, зокрема, щомісячна премія з 01.10.2024 по день звільнення у розмірі 429 % посадового окладу, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 03 повних календарних років служби, грошова компенсація за невикористані 10 календарних днів щорічної основної відпустки за 2021 рік та матеріально допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік (а.с. 57).

Інших відомостей про нараховані та виплачені суми при звільненні, зокрема, щодо грошового забезпечення наказ від 01.11.2024 не містить.

Також, листом № 65050-10835/65190 від 19.11.2024 ГУ ДСНС України у Харківській області надало відповідь на адвокатський запит адвоката Коломойцева М.М. від 07.11.2024 щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по дату звільнення позивача (а.с. 9).

З огляду на наступне, колегія суддів вважає, що при отриманні листа-відповіді 19.11.2024 позивач був обізнаний про порушення своїх прав, як він сам і зазначає в апеляційній скарзі

Позовну заяву представником позивача подано 08.01.2025, а тому строк на звернення до суду з цим позовом, у тому числі в частині вимог за період з 19.07.2022 по 20.05.2023, позивач не пропустив.

Натомість, висновки суду першої інстанції про сплив строку зроблені за невірного застосування ст. 233 КЗпП України та не відповідають обставинам справи, як наслідок є помилковими, що є підставою для скасування спірної ухвали.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення частини позовних вимог без розгляду, у зв`язку з чим ухвала суду на підставі ст. 320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 (в інтересах якого діє адвокат Коломойцев Микола Миколайович) - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі № 520/434/25 в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 19.07.2022 по 20.05.2023 - скасувати.

Адміністративну справу № 520/434/25 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов