Справа № 440/13045/24
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/13045/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про порушення військової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 617 від 02.10.2024 протиправним, скасувати пункт 1 наказової частини цього наказу щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги мотивував тим, що у спірному наказі жодним чином не вказано, які саме службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою, були порушені ОСОБА_1 . Позивач також зауважував, що викладене у наказі порушення ОСОБА_1 обов`язку щодо евакуації особового складу не відповідає дійсності, оскільки вказане не належить до обов`язків, доручених за посадою. Крім того, з наказу слідує, що в діях позивача є, на думку відповідача, невиконання вимог розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2024 № Р-83 БГ/дск, від 14.08.2024 №Р-470 БГ/дск та від 06.09.2024 №Р-546 БГ/дск. Не погоджуючись із даним фактом, позивач зазначав, що жодне з вищевказаних бойових розпоряджень позивачу не доводилось. Зміст та суть цих розпоряджень або окремих їх положень позивачу невідомі. Службове розслідування до видання наказу не проводилось, пояснення з приводу дисциплінарного проступку в позивача не відбиралися. У наказі не зазначено жодного конкретного порушення в діях чи бездіяльності позивача, а лише формально вказані загальні норми Статуту та, як наслідок, необґрунтовано, без проведення службового розслідування та взяття пояснень накладено дисциплінарне стягнення.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на те, що заступник командира роти з озброєння та підпорядковується командиру роти та є прямим начальником для усього особового складу роти. Таким чином, позивач за своїм положенням та статусом являється командиром (начальником) для особового складу роти. Позивач, будучи начальником особовому складу роти, повинен, та зобов`язаний забезпечити безпеку всього особового реактивного артилерійського дивізіону для виконання завдань за призначенням, незалежно від місця розташування підрозділу. Представник відповідача наголошував, що позивач, будучи обізнаним про заходи, які вживаються командуванням військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення перевірок забезпечення безпеки особового складу, повинен був здійснити заходи, направлені на покращення стану речей у підрозділі, та в разі невиконання діючих нормативно - правових актів з даного питання (в тому числі індивідуальної дії) організувати їх виконання. На противагу доводам позивача про те, що він не ознайомлений зі змістом розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2024 № Р-83 БГ/дск, від 14.08.2024 № Р-470 БГ/дск та від 06.09.2024 № Р-546 БГ/дск представник відповідача зазначав, що правова основа презумпції знання законодавства обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині першій статті 68 Конституції України, за змістом якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Разом із тим, обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тобто, закони повинен знати кожний. Із цього положення і випливає загальновідомий принцип права: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, який міститься в частині другій статті 68 Конституції України. Щодо непроведення службового розслідування представник відповідача з посиланням на пункт 2 розділу ІІ Порядку №608 зазначав, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. Стверджував, що проведення службового розслідування не є обов`язковою передумовою для притягнення військовослужбовця навіть до дисциплінарної відповідальності. Призначення службового розслідування є правом, а не обов`язком особи, яка ухвалює рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно із розпорядженням керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 № 27 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 на підставі рішення Вищої ради правосуддя № 875/0/15-25 від 29.04.2025, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 440/13045/24.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2025 справу передано для розгляду судді Костенко Г.В.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира роти обслуговування та ремонту озброєння, що визнається сторонами.

Пунктом 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про порушення військової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 617 від 02.10.2024 капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти обслуговування та ремонту озброєння військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Зі змісту наказу слідує, що 26.09.2024 заступниками командира частини було здійснено перевірку місць розташування підрозділів, організацію охорони та облік особового складу, за результатами якої ряд посадових осіб притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Наказ про результати перевірки доведено командирам підрозділів на службовій нараді, оголошені стягнення причетним посадовим особам та вказано не допустити подібних випадків в службовій діяльності.

01.10.2024 заступниками командира військової частини та офіцерами управління здійснено чергову перевірку місць розташування підрозділів, організацію охорони та облік особового складу. В результаті перевірки встановлено, що командування 1 реактивного артилерійського дивізіону: ТВО командира 1 реактивного артилерійського дивізіону майор ОСОБА_3 , заступник командира 1 реактивного артилерійського дивізіону з тилу майор ОСОБА_4 та старший місця розташування роти обслуговування та ремонту капітан ОСОБА_5 висновків не зробили, а саме: під час оголошеної повітряної тривоги (ракетної небезпеки) в районах розташування 1 реактивного артилерійського дивізіону та роти обслуговування та ремонту заходи евакуації особового складу не проведені, особовий склад цих підрозділів знаходився в розташуванні. Чергові підрозділів заходи евакуації особового складу не організували, облік особового складу належним чином не оформили.

У наказі зазначено, що такий стан справ свідчить про неналежну організацію командирами 1 реактивного артилерійського дивізіону і роти обслуговування та ремонту заходів по виконанню вимог керівних документів щодо евакуації особового складу під час повітряної тривоги (ракетної небезпеки) та невиконання розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2024 № Р-83 БГ/дск, від 14.08.2024 № Р-470 БГ/дск та від 06.09.2024 № Р-546 БГ/дск.

На підставі викладеного, командиром військової частини НОМЕР_1 наказано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог абзаців 2, 6 статті 11, статті 16, статті 105, статті 106 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та накласти дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Позивач вважає протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 №617 від 02.10.2024 щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог та доводам відповідача, суд виходить з таких норм діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону України № 2232-XII передбачено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, який затверджений Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 (далі по тексту Дисциплінарний Статут).

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Пунктом 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

При цьому, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Закон України від 24.03.1999 № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі по тексту - Статут ЗСУ).

Так, за статтею 3 Статуту ЗСУ, військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Статтею 5 Статуту ЗСУ визначено, що внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба, відповідно до статей 6, 7 Статуту ЗСУ, здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту ЗСУ зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Внутрішньою службою у військових частинах та підрозділах керують їх командири. У разі розташування в одному приміщенні кількох підрозділів, командири яких не мають спільного безпосереднього начальника, керівництво внутрішньою службою наказом командира військової частини покладається на командира одного з цих підрозділів. Безпосереднім організатором внутрішньої служби у військовій частині є начальник штабу, а в роті - головний сержант роти.

Відповідно до статей 11, 16 Статуту ЗСУ, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки :

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Положенням статті 26 Статуту ЗСУ передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статей 28, 29, 30 Статуту ЗСУ, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 45 Статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст. 48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців визначено статтями 83-84 Дисциплінарного статуту, згідно з якими на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до статті 87 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення.

Аналізуючи наведені норми, суд вказує, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення за видами, встановленими ст. 68 Дисциплінарного статуту.

При цьому, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником), а дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Верховним Судом в постанові від 13.07.2023 у справі № 420/15045/21 зазначено, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності, достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 13.05.2022 у справі № 320/1646/19, від 22.06.2023 у справі № 380/12332/20.

Суд зазначає, що відсутність обов`язкового проведення службового розслідування щодо військовослужбовця не свідчить про відсутність обов`язку встановлення наявності доведених підстав для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугував висновок відповідача про порушення абзаців 2, 6 статті 11, статті 16, статті 105, статті 106 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які передбачають обов`язок військовослужбовця:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок (абзац 2 статті 11 Статуту);

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно (абзац 6 статті 11 Статуту);

- кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту)

- заступник командира батальйону в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання батальйоном бойових завдань, за бойову підготовку, військову дисципліну та внутрішній порядок у батальйоні, за підтримання в належному стані навчально-матеріальної бази, її вдосконалення та правильне використання під час навчання, за підготовку кваліфікованих спеціалістів, за фізичну підготовку й спортивно-масову роботу в батальйоні. Заступник командира батальйону підпорядковується командирові батальйону і є прямим начальником усього особового складу батальйону; за відсутності командира батальйону виконує його обов`язки. У батальйонах, де посада заступника командира батальйону не передбачена, його обов`язки виконує начальник штабу батальйону. (стаття 105 Статуту)

- заступник командира батальйону зобов`язаний: брати участь у розробленні плану бойової підготовки батальйону та його виконанні; проводити заняття з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу з командирської підготовки, а також навчання й заняття з підрозділами батальйону; керувати фізичною підготовкою і проводити спортивно-масові заходи в батальйоні; перевіряти організацію і хід бойової підготовки в підрозділах батальйону, усувати виявлені недоліки й подавати допомогу командирам підрозділів в організації занять, впроваджувати передові форми і методи навчання; знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону, постійно вести з ними індивідуально-виховну роботу та роботу з підвищення рівня їх підготовки за спеціальністю; організовувати й особисто проводити заходи щодо підготовки кваліфікованих спеціалістів у батальйоні; підтримувати навчально-матеріальну базу батальйону в належному стані та стежити за правильним її використанням у навчанні; контролювати утримання і збереження озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів у підрозділах батальйону, брати участь у їх огляді; організовувати виконання вимог правил і заходів пожежної безпеки; підтримувати внутрішній порядок і військову дисципліну в підрозділах батальйону, контролювати підготовку та несення служби добовим нарядом. (стаття 106 Статуту).

Суд зазначає, що складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Тому, з метою дослідження обставин та встановлення ознак наявності чи відсутності складу правопорушення, перш за все слід, дослідити питання, які посадові обов`язки покладені на ОСОБА_1 у взаємозв`язку з виявленими порушеннями та викладеними у попередньому розділі рішення нормативними актами.

Суд зауважує, що про жодне порушення саме функціональних (посадових) обов`язків ОСОБА_1 як заступника командира роти обслуговування та ремонту озброєння у спірному наказі не зазначено.

Оскаржуваним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за те, що під час оголошеної повітряної тривоги (ракетної небезпеки) в районах розташування 1 реактивного артилерійського дивізіону та роти обслуговування та ремонту заходи евакуації особового складу не проведені, особовий склад цих підрозділів знаходився в розташуванні. Чергові підрозділів заходи евакуації особового складу не організували, облік особового складу належним чином не оформили.

У наказі зазначено, що такий стан справ свідчить про неналежну організацію командирами 1 реактивного артилерійського дивізіону і роти обслуговування та ремонту заходів по виконанню вимог керівних документів щодо евакуації особового складу під час повітряної тривоги (ракетної небезпеки) та невиконання розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2024 № Р-83 БГ/дск, від 14.08.2024 № Р-470 БГ/дск та від 06.09.2024 № Р-546 БГ/дск. Вищевказані розпорядження до суду не надано.

Водночас, відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 у справі № 440/13018/24 встановлено, що зі змісту розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2024 № Р-383 БГ/дск, від 14.08.2024 № Р-470 БГ/дск, такий обов`язок покладений на командирів 1, 2, 3, 4, 5 реадн, окремих підрозділів, окремих батарей (рот).

Однак, ОСОБА_1 є заступником командира роти обслуговування та ремонту з озброєння, а не командиром.

Відповідачем не надано до суду доказів покладення на позивача (заступника командира роти обслуговування та ремонту з озброєння) виконання (реалізації) зазначених у розпорядженнях обов`язків щодо проведення заходів евакуації особового складу під час оголошеної повітряної тривоги (ракетної небезпеки) в районах розташування 1 реактивного артилерійського дивізіону та роти обслуговування та ремонту.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів ознайомлення позивача з розпорядженнями командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2024 № Р-383 БГ/дск, від 14.08.2024 № Р-470 БГ/дск.

Твердження відповідача з посиланням на статтю 68 Конституції України про обов`язок знати закони та інші нормативно-правові акти, колегія суддів вважає помилковими, оскільки розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2024 № Р-383 БГ/дск, від 14.08.2024 № Р-470 БГ/дск у не є нормативно-правовими актами, у загальному доступі відсутні.

Суд зазначає, що для правомірного накладення дисциплінарного стягнення відповідачу необхідно встановити й довести наявність таких умов у їх сукупності: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку або ж іншого нормативно-правового акту. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним умисно або з необережності.

Проте в спірному наказі позивачу інкриміновані порушення щодо тих дій, які, як вбачається з матеріалів справи, не входили до його обов`язків та повноважень.

Таким чином, виявлені порушення у вигляді відсутності належних заходів з евакуації особового складу військових підрозділів під час подання сигналу «Повітряна тривога» фактично виникли у зв`язку з невиконанням іншими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 вимог розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2024 № Р-83 БГ/дск, від 14.08.2024 № Р-470 БГ/дск та від 06.09.2024 № Р-546 БГ/дск.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що спірний наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про порушення військової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 617 від 02.10.2024 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» за порушення вимог абзаців 2, 6 статті 1, статті 16, статті 105, статті 106 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України є необґрунтованим, прийнятим без урахування фактичних обставин справи, а тому суд має обов`язок визнати його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Військової частини НОМЕР_1 , оскільки спірне рішення прийнято останнім.

Керуючись статтями ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування пункту наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про порушення військової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" №617 від 02.10.2024 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення "попередження про неповну службову відповідність" за порушення вимог абзаців 2, 6 статті 11, статті 16, статті 105, статті 106 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Г.В. Костенко