Справа № 460/5044/25
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2025 року м. Рівне №460/5044/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РУМ-БУС" до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позицій учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РУМ-БУС" (далі позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 24.09.2024 №064935 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Позивач в обґрунтування позову зазначає про те, що відповідачем протиправно винесена постанова №064935 від 24.09.2024 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000,00 грн, оскільки вказаною постановою позивач притягується до відповідальності за відсутність списку пасажирів, а відповідно ст. 56 до Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон №2344-ІІІ) водії повинні мати списки пасажирів при здійсненні міжнародних нерегулярних, маятникових (човникових) та регулярних транзитних перевезень. Позивач наголошує що під час проведення перевірки ним здійснювалося міжнародне перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення. Неправомірним є визначення інспектором виду перевезень, інформації про маршрут для кваліфікації правопорушення, виходячи зі слів водія. Таке порушення повинне бути доведене відповідачем належними та допустимими доказами, а не зі слів. Крім того в акті перевірки та в оскаржуваній постанові не вірно кваліфіковано відповідальність, оскільки абзацом 10 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ визначено відповідальність за відсутність у випадках, передбачених законодавством, списку пасажирів при здійсненні міжнародного перевезення пасажирів автомобільним транспортом - штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, а відтак підлягає скасуванню, з огляду на вказане просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

04.04.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, де в обґрунтування заперечень проти задоволення позову вказав на те, що резиденти України при виконанні міжнародних перевезень пасажирів зобов`язані мати вичерпний перелік документів, установлених частиною четвертої статті 53 Закону №2344-III. Під час проведення перевірки було встановлено, що у водія який здійснював міжнародне перевезення пасажирів за маршрутом Україна-Німеччина був відсутній на маршрут список пасажирів. Водієм не заперечувалися зафіксовані у акті проведення перевірки порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту та відсутність зазначених документів у нього, з відеозапису рейдової перевірки вбачається, що водій сам повідомив інспектору, що здійснює нерегулярні перевезення. Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону №2344-III, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція правопорушення, передбаченого абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ, передбачає настання відповідальності резидентів та/або нерезидентів за виконання ними міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону №2344-IIІ. У спірному випадку мова йде про відсутність списку пасажирів. З огляду на вказане, відповідач вважає, що позивач порушив законодавство про автомобільний транспорт, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява подана позивачем до суду 14.03.2025 у паперовій формі шляхом надсилання позовної заяви з додатками на адресу суду поштовими засобами, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 18.03.2025.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025 визначено суддю Максимчука О. О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 24.03.2025 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та 04.04.2025 подав до суду відзив, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову.

На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РУМ-БУС" з 10.05.2023 зареєстроване як юридична особа, видами діяльності якої є: 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у. (основний); 49.32 Надання послуг таксі; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. Мізцезнаходженням юридичної особи є вул. Шевченка, буд. 129, с. Бистричі Рівненського району Рівненської області. Вказане підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

12.08.2024 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті на пл. Вокзальній, 1 у м. Києві о 07 год 48 хв на підставі направлення від 08.08.2024 №001315 була проведена рейдова перевірка належного позивачу транспортного засобу VOLKSWAGEN CRAFTER реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 .

За результатами вказаної перевірки складено Акт №079158 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме, виявлено наступне порушення: під час міжнародних перевезень пасажирів за маршрутом Україна - Німеччина відсутній список пасажирів, чим порушено вимоги статті 34, 53 Закону №2344-ІІІ. У тому числі зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, а саме виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону.

Водій транспортного засобу ОСОБА_1 з Актом перевірки ознайомлений, про що свідчить його підпис, від додаткових пояснень відмовився.

В подальшому, матеріали вказаної перевірки були направлені для їх розгляду до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області. Справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт була розглянута відповідачем 24.09.2024, за результатами чого 24.09.2024 в.о. начальника Відділу державною нагляду (контролю) у Рівненській області Локес С. І. винесено постанову №064935 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн за порушення статті 53 Закону №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Отже у цій справі, яка розглядається судом, предметом спору є постанова відповідача про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №064935 від 24.09.2025.

4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду по суті спору.

Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права і висновки Верховного суду про їх застосування.

Приписами статті 1 та частини 1 статті 2 Конституції України встановлено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, суверенітет якої поширюється на всю її територію. Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; зокрема, закони приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8, частина 2 статті 19 Конституції України).

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом №2344-ІІІ, статтею 2 якого передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до статті 18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 10.09.2014 №442 (далі - Постанова №442) Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Постанова №103) затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 вказаного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону №2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) з дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктом 13 Порядку №1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами пункту 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з пунктом 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

В ході розгляду справи з наявних у матеріалах справи копій документів судом встановлено, що головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у м. Киві Державної служби України з безпеки на транспорті по пл. Вокзальній, 1 у м. Києві о 07 год 48 хв перевірено належний позивачу транспортний засіб VOLKSWAGEN CRAFTER реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог Закону №2344-ІІІ.

За результатами вказаної перевірки складено Акт №079158 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме, виявлено порушення статті 34, 53 Закону №2344-ІІІ, оскільки під час міжнародних перевезень пасажирів за маршрутом Україна - Німеччина відсутній список пасажирів.

Справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт була розглянута відповідачем 24.09.2021, за результатами чого 24.09.2024 в.о. начальника Відділу державною нагляду (контролю) у Рівненській області Локес С. І. винесено постанову №064935 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000,00 грн за порушення статті 53 Закону №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Щодо відсутності у водія під час міжнародного перевезення списку пасажирів суд зазначає наступне.

За змістом абзацу другого частини першої статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до частини першої статті 53 Закону № 2344-ІІІ організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

За правилами частини четвертої статті 53 Закону № 2344-ІІІ при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях); білетно-облікову документацію; схему маршруту.

Порядок організації регулярних, нерегулярних і маятникових перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні затверджений наказом Міністерства транспорту України від 09.02.2004 №75, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №75).

Пунктом 6.1 Порядку №75 визначено, що нерегулярні та маятникові перевезення, які здійснюються з використанням українськими перевізниками та іноземними перевізниками шляхових листів груп пасажирів (зразок у додатку 9), звільняються від дозволів, якщо інше не передбачене міжнародними угодами.

Згідно п. 6.3 Порядку №75 журнал реєстрації шляхових листів груп пасажирів (зразок у додатку 9) має містити відривні шляхові листи груп пасажирів (по два примірники кожен) у кількості 25 одиниць.

Відповідно до п. 6.4 Порядку №75, Журнал реєстрації шляхових листів груп пасажирів та його складові шляхові листи груп пасажирів повинні мати номер. Шляхові листи груп пасажирів також повинні бути пронумеровані послідовно від 1 до 25.

Пунктами 6.6 та 6.7 Порядку №75 шляховий лист групи пасажирів має складатись перевізником перед початком рейсу у двох примірниках для кожної поїздки. Перший примірник шляхового листа групи пасажирів повинен зберігатись в автобусі протягом поїздки, для якої він складений, а другий - у книзі реєстрації шляхових листів груп пасажирів у перевізника.

Відповідно до п. 6.8 Порядку №75, при підготовці шляхового листа групи пасажирів перевізник може використовувати попередньо складений список пасажирів, який додається до шляхового листа групи пасажирів. У цьому разі на попередньо складеному списку пасажирів наводиться прізвище водія, назва перевізника та підпис перевізника, який скріплюється печаткою.

Законом №5444-VІ 16.10.2012 Україна приєдналась до Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами (Угода Interbus).

Відповідно до ст. 13 Угоди Interbus, шляховий лист пасажирів повинен заповнюватися транспортним оператором у двох примірниках для кожної поїздки перед початком поїздки. Для цілей збереження прізвищ пасажирів транспортний оператор може використовувати попередньо складений перелік на окремому аркуші, який додається до шляхового листа пасажирів. Печатка транспортного оператора або, у разі необхідності, підпис транспортного оператора чи підпис водія автобусу повинні розташовуватись як на переліку, так і на шляховому листі пасажирів.

Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що список пасажирів може оформлятись або у вигляді шляхового листа пасажирів або як окремий документ у вигляді списку, що має необхідні реквізити - прізвище водія, назва перевізника, його підпис та печатка, та має бути наявний під час здійснення нерегулярних та маятникових перевезень.

Однак, в даній справі спірним є питання правомірності визначення головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті в ході перевірки виду міжнародного перевезення яке здійснював позивач. Фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності відповідно до статті 60 Закону №2344-ІІІ стало встановлення факту відсутності списку пасажирів при здійсненні міжнародного перевезення. Такий висновок зроблено в акті перевірки.

Своєю чергою, позивач стверджує, що здійснював перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення, що відповідно до Закону №2344-III, не передбачає наявності списку пасажирів.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідач по справі мав довести факт здійснення перевізником міжнародного нерегулярного чи маятникового перевезення. Проте в акті перевірки лише зазначено загальні відомості про автомобіль (марка, номерний знак), серія і номер свідоцтва про реєстрацію, дані про водія. Натомість в акті перевірки не вказано інформацію про пасажирів та матеріали перевірки не містять їх пояснень щодо обставин їх перевезення позивачем. У документах, складених інспектором, відсутні підтвердження здійснення позивачем саме нерегулярного чи маятникового перевезення. Доданий до відзиву відеозапис з нагрудної камери інспектора містить інформацію про те, що посадові особи дійшли висновку про здійснення нерегулярного перевезення лише зі слів водія.

Суд зазначає, що акт перевірки - це лише один із доказів, який повинен братися до уваги під час розгляду справи про адміністративне (чи інше) правопорушення. Чинним законодавством не визначено такий акт як єдиний доказ вчинення правопорушення перевізником. Даний документ є лише службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлення порушень вимог чинного законодавства відповідними суб`єктами, однак наведені в акті обставини повинні бути підтвердженні іншими доказами.

Відповідно до Закону №2344-III нерегулярні пасажирські перевезення - це перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт. Автобус - транспортний засіб, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Додатково суд зазначає, що працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті перевірявся транспортний засіб VOLKSVAGEN CRAFTER реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 має 9 сидячих місць з місцем водія та є легковим автомобілем.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про те, що з матеріалів перевірки, неможливо встановити які види перевезення здійснював перевізник, а вимога надати список пасажирів при виконанні міжнародних перевезень пасажирів на резидентів України поширюється лише при здійсненні нерегулярних та маятникових перевезеннях.

На думку суду, саме по собі перевезення позивачем пасажирів не може бути підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої абзацом шостим частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, оскільки контролюючий орган не надав належних, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження того, що під час проведення рейдової перевірки 12 серпня 2024 року позивач на зазначеному транспортному засобі здійснював нерегулярне чи маятникове міжнародне перевезення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності та обґрунтованості висновків акту перевірки від 12.08.2024 №079158 про порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ. А тому на переконання суду відповідач не мав правових підстав для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00 грн згідно з абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-III.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №064935 від 24.09.2024 прийнята всупереч вимогам Закону України «Про автомобільний транспорт» та без урахування обставин, які мали значення для її прийняття, а тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

5. Розподіл судових витрат.

При зверненні до суду із позовною заявою у цій справі позивач сплатив до бюджету судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним документом. З урахуванням наведеного та оскільки суд визнав по суті обґрунтованою позовну вимогу позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови відповідача, то понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи (за подання позовної заяви) підлягають присудженню на його користь у розмірі 3028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до вимог частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РУМ-БУС" до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.09.2024 №064935 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "РУМ-БУС" адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РУМ-БУС" за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РУМ-БУС" (місцезнаходження: вул. Шевченка, 129, с. Бистричі, Рівненський р-н, Рівненська обл., 34644; );

Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) в Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150; ).

Суддя Олександр МАКСИМЧУК