Справа № 320/6848/21
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Київ № 320/6848/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України від 05.03.2021, оформлене протоколом № 55;

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 24.03.2021 № 905/7 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що рішення про притягнення до відповідальності у вигляді догани є протиправним та підлягає скасуванню, з урахуванням відутності в діях приватного виконавця протиправної бездіяльності чи умисних дій щодо не закінчення виконавчого провадження за заявою скаржника, при цьому, що позивачем надсилались до суду запити про набрання рішенням законної сили. Також, в день отримання заяви скаржника її було розглянуто приватним виконавцем та вчинено дії щодо з`ясування достовірності зазначеної в ній інформації, що спростовує порушення приватним виконавцем ОСОБА_3 вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404), при цьому, до заяви було додано копію заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/4605/20 від 09.07.2020, проте, з копії рішення не вбачалося за можливе встановити чи набрало воно законної сили.

Крім того, перевіркою Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що станом на 06.10.2020 відсутня відмітка про набрання законної сили заочним рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська № 201/4605/20 від 09.07.2020. Позивач наполягає на тому, що нею у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 було вчинено всі необхідні дії, спрямовані на недопущення порушення прав та інтересів ні боржника ні стягувача. Проте, жоден з перерахованих у Законі видів проступку прийнятим Дисциплінарною комісією рішенням не обґрунтовувався.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.02.2024, суддю Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у даній справі визначено суддю Головенка О.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 прийнято справу до провадження, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

До суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив про те, що в діях позивача Дисциплінарною комісією було встановлено склад дисциплінарного проступку та підстави для застосування дисциплінарного стягнення. Перевіркою встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису № 6309, виданого 04.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості у сумі 17480,00 грн. Зазначене виконавче провадження відкрито приватним виконавцем 10.04.2020, а 05.10.2020 за вхідним № 22586 до позивача надійшла заява ОСОБА_2 від 23.09.2020 про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404. На обґрунтування своєї заяви про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1, ОСОБА_2 було додано копію рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020 у справі № 201/4605/20, яким задоволено заяву ОСОБА_2 до ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. Разом з цим, на копії вказаного рішення була відмітка про набрання ним законної сили 11.08.2020.

Відповідно, приватний виконавець мала винести постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 в день отримання заяви ОСОБА_2 , однак, в порушення вимог чинного законодавства з питань примусового виконання рішень, позивач винесла постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження лише 12.11.2020, тобто більш ніж через місяць після того, як позивачу стало відомо про наявність обставин для закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 (05.10.2020).

Представник відповідача наголошує також на тому, що вищенаведені обставини також підтвердженні ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2020 у справі № 201/4605/20 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність позивача, якою було визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця та зобов`язано останнього виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020, яким визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням вимог Закону № 1404. Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень, відомості про апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2020 у справі № 201/4605/20 відсутні, що дає підстави вважати, що на момент проведення перевірки остання набрала законної сили.

Таким чином, наведеним, на переконання відповідача, підтверджується порушення приватним виконавцем вимог п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404, та підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили і додатково дані обставини не потребують дослідженню в інших справах.

Стороною позивача до суду було подано відповідь на відзив, в якому наголошено на тому, що з копії наданого заявником рішення не вбачалося за можливе встановити чи набрало воно законної сили, а в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутня відмітка про надбання рішенням законної сили, що потребувало додаткової перевірки приватним виконавцем задля забезпечення прав усіх сторін виконавчого провадження. Крім того, наголошено і на наявності окремої думки члена Дисциплінарної комісії, яка додатково підтверджує доводи позовної заяви про необґрунтованість та безпідставність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за спірних обставин.

До суду від сторони відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких акцентується увага на тому, що на копії поданого ОСОБА_2 до позивача рішення була наявна відмітка про набрання ним законної сили 11.08.2020, відповідно, позивач в цей день мала винести постанову про закінчення виконавчого провадження, однак зробила це безпідставно лише через місяць.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2020 за вх. № 4360 від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» надійшла заява про примусове виконання рішення, в якій стягувач просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 6309 від 04.04.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості у розмірі 17480,00 грн.

10.04.2020 приватним виконавцем, керуючись ст. ст. 24, 26 Закону № 1404, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

У відповідності до вимог ст. 56 Закону № 1404, виконавцем було накладено арешт на майно та кошти боржника в межах суми - 20228,00 грн.

Приватним виконавцем10.04.2020 направлено запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України з метою перевірки майнового стану боржника.

На підставі отриманої інформації, керуючись ст. ст. 68, 69, 70 Закону № 1404, 12.05.2020 приватним виконавцем ОСОБА_3 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено до Товаристві з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА».

30.07.2020 за вх. № 16328/01-28 на адресу приватного виконавця надійшло заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/4605/20 від 09.07.2020, яким визнано виконавчий напис № 6309 від 04.04.2020, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., таким, що підлягає виконанню. На копії заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/4605/20 від 09.07.2020 була відсутня відмітка про набрання рішенням законної сили.

10.08.2020 приватним виконавцем було підготовлено та направлено клопотання до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з проханням повідомити про набрання законної сили заочним рішенням № 201/4605/20 від 09.07.2020.

У зв`язку з відсутністю відповіді суду на вищевказане клопотання, приватним виконавцем повторно було підготовлено клопотання до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з проханням повідомити про набрання законної сили заочним рішенням № 201/4605/20 від 09.07.2020 та направлено на адрееу суду рекомендованим поштовим відправленням за № 490.

До приватного виконавця від ОСОБА_2 надійшла заява про закінчення виконавчого провадження, в якій останній просив закінчити виконавче провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 9 Закону № 1404. До заяви було додано копію заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020.

Проте, як зазначає позивач, з копії рішення не вбачається можливе встановити чи набрало воно законної сили. Відмітку суду не можливо розпізнати.

08.10.2020 приватним виконавцем втретє направлено клопотання до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з проханням повідомити про набрання законної сили

заочним рішенням № 201/4605/20 від 09.07.2020.

11.11.2020 за вх. № 26570/01-28 на адресу приватного виконавця надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, якою зобов`язано приватного виконавця ОСОБА_3. виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020, яким визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., таким, що не підлягає виконанню.

12.11.2020, приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Постанову про закінчення виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження, до банківських установ та за місцем роботи

боржника, простим поштовим відправленням за вих. № 119874.

Проте, не погоджуючись з такими рішеннями та діями приватного виконавця, ОСОБА_2 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою, в якій просив провести позапланову перевірку діяльності приватного виконавця ОСОБА_3 та притягнути її до дисциплінарної відповідальності.

На підставі скарги ОСОБА_2 , відповідно до ст. 34 Закону України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів», п. 26 розділу III Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.10.2018 за № 3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1119/32647 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) проведена позапланова перевірка діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3., щодо здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1.

За результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області складена довідка від 05.01.2021, згідно з якою, приватним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1, виявлено порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 18

Закону України «Про виконавче провадження» щодо розгляду заяв сторін виконавчого провадження та п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону щодо закінчення виконавчого провадження.

У висновках подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3. від 18.02.2021 при здійсненні виконавчого провадження № НОМЕР_1 приватним виконавцем ОСОБА_3. порушено вимоги: п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципів законності; п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404, щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності; п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 щодо розгляду заяв сторін виконавчого провадження; п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» щодо закінчення виконавчого провадження.

05.03.2021 Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України прийняла рішення за поданням від 18.02.2021 щодо притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Дане рішення оформлено протоколом № 55 від 05.03.2021. Таке рішення повідомлено приватному виконавцю на засіданні Дисциплінарної комісії.

Відповідно до п. 29 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.11.2017 № 3791/5, рішення Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарногостягнення вводиться в дію наказом Мін`юсту. Дата видання наказу Мін`юсту є датою застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Наказом Міністерства юстиції України № 905/7 від 24.03.2021 «Про застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3. дисциплінарного стягнення» введено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

Позивач вважає притягнення її до дисциплінарної відповідальності необґрунтованим та протиправним, а прийняті рішення такими, що підлягають скасуванню, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою

Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, встановлено, що Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Водночас, одним із завдань Мін`юсту, є забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус, визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до норм ст. 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом № 1404 випадках - на приватних виконавців.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 23 Закону № 1403-VIII Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України. У Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про: 1) прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) приватного виконавця; 2) дату рішення Кваліфікаційної комісії про надання права на здійснення діяльності приватного виконавця; 3) номер посвідчення; 4) виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність; 5) офіс приватного виконавця; 6) реквізити договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, строк дії договору, відомості про страховика та страхову суму; 7) зупинення діяльності приватного виконавця; 8) дату та номер рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та вид дисциплінарного стягнення; 9) дату та номер рішення Дисциплінарної комісії про припинення діяльності; 10) прізвище, ім`я та по батькові помічників приватного виконавця (у разі їх наявності).

Статтею 37 зазначеного Закону обумовлено, що приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом № 1404.

Контроль за діяльністю приватного виконавця відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 1403-VIII здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

За ч. ч. 3, 4, 7 ст. 34 вказаного Закону передбачено, що позапланові перевірки проводяться на підставі: 1) заяви приватного виконавця про проведення перевірки; 2) письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця; 3) неподання приватним виконавцем у встановлені строки звітності чи іншої інформації та/або подання недостовірної інформації.

Під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічні положення містяться у пункті 19 Розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5 (далі - Порядок № 3284/5, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом пункту 26 Розділу ІІІ Порядку № 3284/5 позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться шляхом витребування від приватного виконавця потрібних документів та відомостей у межах предмета звернення та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства, який викладається в довідці за результатами такої перевірки.

Пунктом 29 Розділу ІІІ Порядку № 3284/5 визначено, що за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Управління контролю (Управління забезпечення примусового виконання рішень) складає довідку, в якій зазначаються: підстави проведення перевірки; факти, викладені у зверненні або у скарзі, на підставі яких проводиться перевірка; обставини, встановлені під час перевірки, із посиланням на джерела отримання інформації; висновок щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства з посиланням на відповідну норму законодавства.

Положеннями ст. 38 Закону № 1403-VIII визначено, що підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком приватного виконавця є: 1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця; 2) порушення правил професійної етики приватного виконавця; 3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; 5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.

Статтею 39 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців затверджується Міністерством юстиції України.

До складу Дисциплінарної комісії входять дев`ять членів, по чотири члени із яких призначаються Міністерством юстиції України, у тому числі Міністр або заступник Міністра, та з`їздом приватних виконавців України, один член призначається Радою суддів України. Зазначені органи мають право призначати до складу Дисциплінарної комісії осіб із числа своїх представників, суддів, суддів у відставці, науковців, фахівців у галузі права та приватних виконавців. Персональний склад Дисциплінарної комісії затверджується наказом Міністерства юстиції України.

Головою Дисциплінарної комісії є Міністр юстиції України або заступник Міністра юстиції України.

Строк повноважень членів Дисциплінарної комісії становить два роки.

Дисциплінарна комісія: 1) розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; 3) приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі призначення не менше семи членів комісії.

Рішення Дисциплінарної комісії приймаються на її засіданні, за умови присутності не менше п`яти членів комісії, шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. У разі рівного розподілу голосів рішення вважається неприйнятим.

Рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії.

На засіданні Дисциплінарної комісії мають право бути присутніми представники Асоціації приватних виконавців України, громадських об`єднань та засобів масової інформації.

За приписами ст. 40 Закону № 1403-VIII дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі якщо подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності внесено за результатами перевірки діяльності приватного виконавця, здійсненої на підставі скарги учасника виконавчого провадження, яка одночасно є предметом судового розгляду з оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця, Дисциплінарна комісія відкладає розгляд цього подання до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду такої скарги. У такому разі перебіг строку, передбаченого частиною першою цієї статті, зупиняється до набрання судовим рішенням законної сили.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності: 1) зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) має право запросити на засідання учасника виконавчого провадження, скарга якого стала підставою для перевірки діяльності приватного виконавця та внесення подання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, для надання додаткових пояснень по суті скарги; 3) має право запросити на засідання та заслухати думку представників органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших осіб за їхньою згодою.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає одне з таких рішень: 1) задовольнити подання та застосувати до приватного виконавця дисциплінарне стягнення; 2) відхилити подання та направити матеріали для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; 3) відхилити подання та відмовити в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

У разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Відповідно до приписів ст. 41 Закону № 1403-VIII за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) догана; 3) зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; 4) припинення діяльності приватного виконавця.

Рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

У разі якщо приватний виконавець протягом року з дня застосування до нього дисциплінарного стягнення не вчинив нового дисциплінарного проступку, він вважається таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, введене в дію наказом Міністерства юстиції України, може бути оскаржено до суду.

Тож, з наведеного слідує, що приватний виконавець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, яким вважається, зокрема, невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків. Прийняттю рішення про накладення на приватного виконавця дисциплінарного стягнення, передує проведення заходів контролю у вигляді, зокрема позапланової перевірки, за результатами якої Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності з урахуванням довідки та пояснень приватного виконавця.

Судом досліджено, що 09.04.2020 за вх. № 4360 від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» надійшла заява про примусове виконання рішення, в якій стягувач просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 6309 від 04.04.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю

«АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості у розмірі 17480,00 грн.

10.04.2020 приватним виконавцем, керуючись ст. ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

30.07.2020 за вх. № 16328/01-28 на адресу приватного виконавця надійшло заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/4605/20 від 09.07.2020, яким визнано виконавчий напис № 6309 від 04.04.2020, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., таким, що підлягає виконанню.

Водночас, на копії заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/4605/20 від 09.07.2020 була відсутня відмітка про набрання рішенням законної сили.

10.08.2020 приватним виконавцем було підготовлено та направлено клопотання до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з проханням повідомити про набрання законної сили заочним рішенням № 201/4605/20 від 09.07.2020.

У зв`язку з відсутністю відповіді суду на вищевказане клопотання, приватним виконавцем повторно було підготовлено клопотання до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з проханням повідомити про набрання законної сили заочним рішенням № 201/4605/20 від 09.07.2020 та направлено на адрееу суду рекомендованим поштовим відправленням за № 490.

До приватного виконавця від ОСОБА_2 надійшла заява про закінчення виконавчого провадження, в якій останній просив закінчити виконавче провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження».

До заяви було додано копію заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020, однак, оскільки з копії рішення не вбачається можливе встановити чи набрало воно законної сили, адже відмітку суду не можливо розпізнати, з огляду на що, 08.10.2020 втретє було направлено клопотання до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з проханням повідомити про набрання законної сили заочним рішенням № 201/4605/20 від 09.07.2020.

11.11.2020 за вх. № 26570/01-28 на адресу приватного виконавця надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, якою зобов`язано приватного виконавця ОСОБА_3. виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020, яким визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., таким, що не підлягає виконанню.

12.11.2020, приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що не заперечується сторонами.

Проте, не погоджуючись з такими рішеннями та діями приватного виконавця, ОСОБА_2 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою, в якій просив провести позапланову перевірку діяльності приватного виконавця ОСОБА_3 та притягнути її до дисциплінарної відповідальності.

На підставі скарги ОСОБА_2 , відповідно до ст. 34 Закону ; 1403, п. 26 розділу III Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.10.2018 за № 3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1119/32647 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) проведена позапланова перевірка діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3., щодо здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1.

За результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області складена довідка від 05.01.2021, згідно з якою, приватним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1, виявлено порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 18

Закону № 1404 щодо розгляду заяв сторін виконавчого провадження та п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону щодо закінчення виконавчого провадження.

У висновках подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3. від 18.02.2021 при здійсненні виконавчого провадження № НОМЕР_1 приватним виконавцем ОСОБА_3. порушено вимоги: п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1403 щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципів законності; п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності; п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 щодо розгляду заяв сторін виконавчого провадження; п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 щодо закінчення виконавчого провадження.

05.03.2021 Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України прийняла рішення за поданням від 18.02.2021 щодо притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Наказом Міністерства юстиції України № 905/7 від 24.03.2021 «Про застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3. дисциплінарного стягнення» введено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

Суд зазначає, що не є спірним те, що у межах виконавчого провадження, приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, проте позивачу у порушення ставиться те, що остання не врахувала доданого до заяви ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження рішення, на якому була наявна відмітка про набрання законної сили цим рішенням, проте остання безпідставно направила запити до суду, не закінчивши виконавче провадження в день надходження такої заяви.

Суд звертає увагу на те, що, дійсно, рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровська від 09.07.2020 було визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем 04.04.2020, зареєстрований в реєстрі за № 6309, таким, що не підлягає виконанню. 24.09.2020 скаржник направив до приватного виконавця ОСОБА_3. заяву про закінчення виконавчого провадження та копію рішення, яке отримано виконавцем 28.09.2020.

Однак, у контексті доводів сторін, суд констатує, що надане до заяви ОСОБА_2 рішення суду від 09.07.2020 дійсно містило відмітку суду, яка проставлена на копії рішення, яка містить дати 11.08.2020 та 26.08.2020 та підписи головуючого судді та секретаря судового засідання, що скріплено гербовою печаткою, однак, має місце не чітко читабельний зазначений перед датою 11.08.2020 текст. (а.с. 70 т. 1). Єдиний державний реєстр судових рішень також не містить відповідної відмітки про набарання законної сили цим рішенням, що було враховано приватним виконавцем.

Матеріалами справи підтверджується, що, з урахуванням вказаного, приватним виконавцем з урахуванням встановлення офіціності даних та дотримання прав всіх учасників виконавчого провадження, тричі було направлено відповідні запити суду, які залишились без відповіді, тому, стверджувати про бездіяльність позивача щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, не вбачається за можливе.

Суд наголошує на тому, що виходячи з принципу офіційності, приватний виконавцець має не лише право, але й обов`язок перевірки наявності наданого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень в електронній формі та набрання ним законної сили, а також встановити його відповідність за документарною формою та за реквізитами.

Інакший підхід не забезпечить можливість гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей і створюватиме сприятливі умови для зловживань.

Дійсно, 05.10.2020 за вх. 22586/01-28 до позивача від ОСОБА_2 надійшла заява про закінчення виконавчого провадження, в якій останній просив закінчити виконавче провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404, при цьому, жодних інших вимог, прохань та зауважень у заяві не містилось.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

При цьому, ані порядок розгляду таких заяв та клопотань, ані строки їх розгляду, зазначеним законом не встановлені. Так, на виконання вимог вищевказаної статті, в день отримання заяви її було розглянуто приватним виконавцем та вчинено дії щодо з`ясування достовірності зазначеної і ній інформації.

При цьому, ні приписи ст. 18 Закону № 1404, ні інша норма закону не визначає для виконавця надати окрему письмову відповідь на відповідну заяву сторін виконавчого провадження - виконавець або задовольняє, або обґрунтовано відмовляє в їх задоволенні.

Оскільки, заява боржника стосувалась лише вчинення процесуальної дії, а саме закінчення виконавчого провадження, виконавцем було вчинено дії спрямовані на її виконання.

Так, 08.10.2020 приватним виконавцем ОСОБА_3. було підготовлено та направлено клопотання до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з проханням повідомити про набрання законної сили заочним рішенням №201/4605/20 від 09.07.2020, для подальшого закінчення виконавчого провадження.

Вищевказане спростовує висновок відповідача про порушення приватним виконавцем ОСОБА_3 вимог ст. 18 Закону № 1404.

У той же час, суд звертає увагу на те, що в поданні про притягнення приватного виконавця ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності зазначалось, що відповідно до Розділу V Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07.06.2017 № 1829/5, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніще ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа в органі державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Проте, Правила ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби

та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07.06.2017 № 1829/5 є підзаконним-нормативно-правовим актом. Натомість, п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначає наявність встановлення строків розгляду приватним виконавцем заяв сторін виконавчого провадження лише Законом.

Під час надання відповідей на звернення сторін виконавчого провадження слід керуватись саме спеціальним законом, а не Законом України «Про звернення громадян», оскільки за ст. 12 Закону України «Про звернення громадян», дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження».

Таким чином, посилання Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватним виконавцем на порушення приватним виконавцем вимог ст. 18 Закону № 1404, є помилковим.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.

Більш того, відповідно до ч. 6 цієї ж статті, у разі проведення позапланової невиїзної

перевірки Міністерство юстиції України надсилає приватному виконавцю письмовий запит у

межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк, який має бути достатнім для підготовки відповіді та копій документів, але не менше 10 календарних днів, приватний виконавець надає Міністерству юстиції України вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

У поданні про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця

виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 зазначається, шо у своїй скарзі

скаржник звернув увагу, що його заява про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з визнанням судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, залишена приватним виконавцем без розгляду.

На противагу вказаному, у скарзі ОСОБА_2 вказав на те, що 29.09.2020 він направив на адресу приватного виконавця ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження та копію рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09.07.2020, яке остання отримала 28.09.2020.

Проте, жодних тверджень щодо порушення приватним виконавцем ОСОБА_3 ст. 18 Закону № 1404 не мало, скаржник не посилався на те, що в порушення вимог чинного законодавства України приватним виконавцем не надано відповідь на його заяву, з огляду на що, суд вважає, що були відсутні підстави для винесення подання про притягнення приватного виконавця ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності за порущення нею вимог ст. 18 Закону № 1404.

Таким чином, з наведеного та з`ясованого судом слідує, що приватним виконавцем ОСОБА_3 у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 вчинено всі необхідні дії спрямовані на недопущення порушення прав та інтересів ні боржника ні стягувача.

Лише 11.11.2020 вх. № 26570/01-28 на адресу приватного виконавця надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, якою зобов`язано приватного виконавця ОСОБА_3. виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020, яким визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Про розгляд Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська скарги ОСОБА_2 на

бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу місті Києва ОСОБА_3, приватному виконавцю відомо не було, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі за вказаною скаргою на адресу приватного виконавця також не надходила.

Так, одразу після надходження на адресу приватного виконавця ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2020 у справі №201/4605/20, а саме 12.11.2020

приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення

Слід також врахувати й те, що за період виконавчого провадження № НОМЕР_1 будь-які стягнення з доходів боржника не проводились, а питання, які стали підставою для звернення боржника до Міністерства юстиції України зі скаргою, були врегульовані ще до її подачі.

Щодо посилань сторони відповідача на наявність ухвали суду від 26.10.2020 у справі № 201/4605/20, якою було скаргу на бездіяльність приватного виконавця задоволено частково та визнано бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу місті Києва ОСОБА_3 неправомірною, зобов`язано Приватного виконавця виконавчого округу місті Києва ОСОБА_3 виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020 яким визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем 04.04.2020, зареєстрований в реєстрі за № 6309, таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд їх враховує, однак, вважає, що остання не може бути покладена в основу рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, позаяк, відповідач не врахував вчинення позивачем дій, направлених на перевірку відомостей, повідомлених у заяві, про що, не було відомо під час розгляду даного питання в суді, а констатовано, що заяву про закінчення виконавчого провадження та копію рішення, отримано виконавцем 28.09.2020.

Крім того, слід звернути увагу додатково і на те, що членом Дисциплінарної комісії приватних виконавців Соломко О.В. підготовлено окрему думку до рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 05.03.3032 за результатами розгляду подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Слід наголосити на тому, що накладення дисциплінарного стягнення на приватного виконавця здійснюється Дисциплінарною комісією, яка, в свою чергу, при визначенні виду дисциплінарного стягнення враховує обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

При цьому, для прийняття рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, підставою для якого є наявність у діях приватного виконавця складу дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення останнім законодавства, що, в свою чергу, і є мотивом для прийняття рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.01.2020 у справі № 2040/6763/19, від 10.06.2021 у справі № 420/11224/20, від 07.07.2021 у справі № 160/10658/20, від 19.05.2022 у справі № 160/16943/20.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 40 Закону № 1403 у разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року. Аналогічні приписи викладені в п. 28 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.11.2017 № 3791/5.

Верховним Судом в постанові від 21.01.2021 у справі № 140/2740/19 зауважено, що розглядаючи питання притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, Дисциплінарна комісія має відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 1403 встановити наявність обов`язкових елементів для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а саме порушення приватним виконавцем закону, його вину, наявність негативних наслідків, які наступили в результаті дій приватного виконавця та причинний зв`язок між цими діями, вчиненими в процесі виконання рішення суду і негативними наслідками.

Тобто, Дисциплінарна комісія приватних виконавців в кожному конкретному випадку повинна надати належну правову оцінку виявленому порушенню, встановити які наслідки воно за собою потягнуло, на що вплинуло, чи є допущене порушення підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Суд зазначає, що розглядаючи подання про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, Дисциплінарна комісія приватних виконавців обмежилась лише перерахуванням порушень, виявлених під час проведеної перевірки, не зазначивши, що нею враховано, а що ні та у зв`язку з чим. При цьому, належних аналіз пояснень приватного виконавця, наданих у ході засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців, відсутній.

У цьому аспекті, суд вважає, що оскаржуване рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців не містить обґрунтування необхідності застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Як було зазначено вище, що за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) догана; 3) зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; 4) припинення діяльності приватного виконавця.

Застосування такого виду дисциплінарного стягнення здійснюється за відсутності підстав застосування більш м`яких видів стягнення - попередження, що має бути належним чином обґрунтовано, зокрема, наявністю доведеної вини, негативних наслідків, які наступили в результаті дій приватного виконавця, причинного зв`язку між цими діями, наявністю інших систематичних порушень з боку виконавця, фактів застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року тощо.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у разі, якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Основними ознаками дисциплінарного проступку є: протиправність дії (бездіяльності), що порушує визначений законодавством та іншими нормативно-правовими актами порядок здійснення діяльності; винність особи, яка є суб`єктом незалежної професійної діяльності, що здійснює примусове виконання судових ріщень і рішень інших органів; наявність негативних наслідків у широкому розумінні (соціальних, економічних та ін.) для держави (у сфері правосуддя), сторін та інших учасників виконавчого провадження, колег, суспільства; причинний зв`язок між протиправною дією (бездіяльністю) і негативним наслідками.

Для застосування дисциплінарного стягнення необхідна сукупність всіх зазначених елементів, а не лише факту формального порушення закону або підзаконного нормативного акту.

За висновками суду, у даному випадку, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності фактично лише за те, що остання дотрималась принципу офіційності з`ясування всіх обставин, здійснивши перевірку чи набрало подане з клопотанням рішення суду законної сили, що призвело до закінчення виконавчого провадження за такою заявою боржника не у день звернення, а через місяць, проте з об`єктивних обставин, однак, дициплінарна комісія при прийнятті рішення не врахувала норм, які регулюють питання реагування на звернення, не встановила наявність з боку позивача бездіяльності чи протиправності дій, а також причинно-наслідкового зв`язку між її діями та наслідками, а також, надала оцінку питанням, які не були порушені скаржником, тобто, вийшла за межі розгляду скарги. Крім того, жоден з перерахованих видів проступку прийнятим Дисциплінарною комісією рішенням не обґрунтовувався.

Заявник скарги вказав лише про безпідставне незакінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1, проте, з урахуванням норм ст. 34 Закону, з`ясування інших питань є перевищенням меж проведення перевірки.

Відтак, за даних обставин, відсутній склад всіх елементів дисциплінарного проступку в діях позивача.

На думку суду, застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під не грунтується на нормах законодавства, якими врегульовані питання діяльності приватних виконавців та примусового виконання рішення суду та суперечать їм. Відтак, такі дії та рішення суперечать ст. 19 Конституції України та не відповідають вимогам, що визначені в ч. 2 ст. 2 КАС України, тому є підлягають визнанню незаконними. Визнання незаконними дій та рішень суб`єктів владних повноважень та визначено у якості належних способів захисту порушених прав та законних інтересів п. п. 2, 3 ч. 2 ст.245 КАС України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи учасників справи стосовно заявлених позовних вимог, у даному випадку, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, які покладено в основу позовних вимог, натомість, стороною відповідача не спрстовано вчинення приватним виконавцем дій, направлених на належний розгляд звернення боржника та дотримання прав всіх учасників виконавчого провадження, а також не доведено законність застосування до позивача дисциплінарного стягнення, як через призму відсутності обґрунтування та складу проступку, так і через дослідження питань, які не були предметом скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу, згідно приписів ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України від 05.03.2021, оформлене протоколом № 55.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 24.03.2021 № 905/7 про застосування до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.