Справа № 320/24795/23
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Грибан І. О., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила суд:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо непостановки ОСОБА_2 24.02.2022 на військовий облік протиправною;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Києві анулювати запис у військовому квитку ОСОБА_2 від 25.04.2022, залишити без змін запис у військовому квитку « 24.02.2022 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 № 2 (призов резервістів)»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати довідку про безпосередню участь ОСОБА_2 у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) встановленої форми відповідно до додатку 2 окремого доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 за період з 24.02.2022 по 04.05.2022 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити матері загиблого старшого солдата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , винагороду за безпосередню участь ОСОБА_2 у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) за період з 24.02.2022 по 04.05.2022 включно.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Ленінградським РУГУ МВС України в м. Києві 03.10.1996.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 син позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер у віці 32 роки, про що зроблено актовий запис 31.01.2023 за №2277, місце смерті: Донецька область, Волноваський район, м. Вугледар.

Згідно повідомлення про смерть, надіслане військовою частиною НОМЕР_1 керівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 28.01.2023 №1/37/696, старший солдат по мобілізації ОСОБА_2 , стрілець-помічник гранатометника 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, 04.05.2022 призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 , 25.01.2023 року загинув від отриманих поранень несумісних з життям в результаті здійснення противником артилерійського обстрілу позицій підрозділу поблизу н.п. Вугледар Волноваського району Донецької області; загинув в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини.

Адвокатом позивача 28.02.2023 надіслано адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві про надання інформації стосовно призвання та оформлення ОСОБА_2 на військову службу.

09 травня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 надано відповідь № ВОБ/1712, якою повідомив, що старший солдат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 24.02.2022 і в той же день був направлений до військової частини НОМЕР_1 , як резервіст оперативного резерву 1 черги (зарахований до оперативного резерву 01.09.2015 наказ командира в/ч НОМЕР_5 № 26-рс від 01.09.2015, запис зроблений в/ч НОМЕР_5 ). Також повідомлено, що у зв`язку з активними бойовими діями та загрозою захоплення документації ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві наступаючим противником відомості про централізовані відправки до військових частин знищено.

Адвокатом позивача 28.02.2023 також надіслано адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 про надання інформації стосовно старшого солдата ОСОБА_2 .

У відповідь на адвокатський запит військова частина НОМЕР_1 листом від 27.03.2023 №1/37/2782 надіслала витяги з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 108 від 04.05.2022; № 137 від 02.06.2022; №151 від 16.06.2022; №213 від 15.08.2022; №214 від 16.08.2022. Додатково, військова частина НОМЕР_1 повідомила, що для отримання особової справи на старшого солдата ОСОБА_2 потрібно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання/реєстрації військовослужбовця.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) № 108 від 04.05.2022 зазначено, що:

«старшого солдата по мобілізації ОСОБА_2 , який прибув 04.05.2022 року з ІНФОРМАЦІЯ_2 призначити на посаду командира відділення 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону,

ВОС-100182, з посадовим окладом 3170 гривень на місяць, ШПК «молодший сержант»,

вважати таким, що з 04.05.2022 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків…».

Позивач не погоджується із бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 щодо не взяття її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на військовий облік з 24.02.2022, а не з 04.05.2022, оскільки ОСОБА_2 приймав участь у бойових діях з перших днів повномасштабного вторгнення РФ на територію України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частина сьома статті 1 Закону №2232-ХІІ визначає, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на категорії, однією з яких є: резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (п.9 ст. 1 Закону №2232-ХІІ).

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини (п.10 ст. 1 Закону №2232-ХІІ).

Згідно з частиною 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ до видів військової служби, відноситься, зокрема, військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Частиною 10 статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачено, що на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву.

Відповідно частини 1 до статті 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається, зокрема:

6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 37 Закону №2232-ХІІ взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік резервістів, зокрема: які зараховані в особливий період на службу у військовому оперативному резерві.

Особливості призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період передбачено статтею 39-1 Закону №2232-ХІІ.

Приписами вказаної статті визначено, що для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України за поданням Головнокомандувача Збройних Сил України може бути прийнято рішення про призов громадян України, зарахованих до військового оперативного резерву, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (ч. 1).

Завдання, обсяги, строки та порядок проведення призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначаються Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України в рішенні про його проведення (ч. 2).

Призов громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та їх оповіщення здійснюються командирами військових частин - стосовно громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом та/або зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву, та керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - стосовно громадян України, які після їх звільнення з військової служби зараховані до військового оперативного резерву (ч. 3).

Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях) (ч. 4).

У розумінні статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 62/2022 «Про введення воєнного стану в України» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX), який наразі триває.

Визначення поняття воєнний стан міститься в статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», згідно якого воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація). Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Відповідно до наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 № 2 «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» (далі - наказ) громадяни України призиваються на строк, що не має перевищувати 365 днів із дня набрання чинності цього наказу (23.02.2022).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, ОСОБА_2 був учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_6 , видане Управлінням особового складу Штабу Командування Сухопутних військ 20.04.2015.

Згідно із записами у військовому квитку серії НОМЕР_7 ОСОБА_2 зарахований до оперативного резерву наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 98 від 07.04.2021 як навідник, ВОС 101281.

Відповідно до змісту наявної в матеріалах справи копії військового квитка, 24.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 внесено запис про призов ОСОБА_2 на військову службу як резервіста та на підставі наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 № 2 видано припис про направлення його до військової частини НОМЕР_1 зі строком прибуття до 26 лютого 2022 року.

Однак, без зазначення жодних причин чи підстав, 25.02.2022 вказаний запис анульовано.

В подальшому, у військовий квиток внесено запис командира військової частини НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_3 про те, що 04.05.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 ОСОБА_2 призваний у ЗСУ до військової частини НОМЕР_1 .

Як вірно зауважено судом першої інстанції, обставини стосовно дати відправки ОСОБА_2 до військової частини встановити неможливо, оскільки, як повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_3 у листі від 09.05.2023 №ВОБ/1712, у зв`язку з активними бойовими діями та загрозою захоплення документації ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві наступаючим противником відомості про централізовані відправки до військових частин знищено.

Разом з тим, у листі-відповіді від 09.05.2023 №ВОБ/1712 ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджено, що старший солдат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 24.02.2022 і в той же день направлений до військової частини НОМЕР_1 , як резервіст оперативного резерву 1 черги.

Крім того, за наслідками проведеної перевірки ІНФОРМАЦІЯ_6 з приводу можливих неправомірних дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладених у скарзі позивача, з`ясовано, що громадянин ОСОБА_2 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 24.02.2024 і в той же день направлений до військової частини НОМЕР_1 , як резервіст оперативного резерву 1 черги, відповідні записи про призов по загальній мобілізації зроблені у військовому квитку серії НОМЕР_7 та видано припис про направлення його до військової частини НОМЕР_1 . З пояснень посадових осіб військової частини НОМЕР_1 виявлено, що громадянин ОСОБА_2 перебував у складі мотопіхотного батальйону з 25.02.2022 по 03.05.2022.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_6 з`ясовано, що по даному факту у військовій частині НОМЕР_1 проводилась службова перевірка, за результатами якої встановлено, що старшого солдата ОСОБА_2 не було зараховано до військової частини НОМЕР_1 з 25.02.2022 у зв`язку з укомплектуванням, на той момент, штату на 100% та фізичної неможливості зарахування в штат військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до змісту доповідної записки заступника командира мотопіхотного батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , майора ОСОБА_4 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , особовий склад мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 з 24.02.2022 виконував бойові завдання в районі м. Києва, з метою недопущення проникнення військових формувань збройних сил армії російської федерації та незаконних збройних формувань вглиб території України. 25 лютого 2022 року о 7 годині ранку до місця дислокації мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 (поблизу дамби) прибув старший солдат ОСОБА_2 на цивільному транспорті та долучився до оборони. Приймав участь у боях за Київ та населений пункт Мощун протягом усього часу боїв на Київщині, що підтверджується свідками. 16 квітня 2022 року старший солдат ОСОБА_2 в складі мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 був передислокований в Чорнобильську зону. Після чого, в червні 2022 року в складі 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 був передислокований у Донецьку область, де ІНФОРМАЦІЯ_7 в районі населеного пункту Вугледар Донецької області загинув.

На основі аналізу всієї зібраної інформації майором ОСОБА_4 встановлено, що:

старший солдат ОСОБА_2 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві - 24 лютого 2022 року (згідно із записом у військовому квитку про виключення із списків ІНФОРМАЦІЯ_8 та припису від 24.02.2022);

старший солдат ОСОБА_2 вибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 - 24.02.2022 та прибув до місця дислокації мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 25.02.2022 (згідно припису, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.02.2022 та показання свідків із числа військовослужбовців мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 );

старший солдат ОСОБА_2 з 25.02.2022 по 03.05.2022 перебував у Київській області в складі мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , приймав активну участь у бойових діях по обороні державного суверенітету від агресії російської федерації (згідно пояснень свідків із числа військовослужбовців мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 );

старшого солдата ОСОБА_2 не було зараховано до військової частини НОМЕР_1 з 25 лютого 2022 року у зв`язку із укомплектуванням штату на 100 %. При цьому, старший солдат ОСОБА_2 був зарахований до складу військової частини НОМЕР_1 з 25 квітня 2022 року у зв`язку із розширенням штату (згідно пояснення начальника відділення персоналу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 ).

Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених обставин та наявних доказів у справі, судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_2 , який був зарахований до оперативного резерву, після введення воєнного стану в України та оголошення загальної мобілізації, виконав свій конституційний обов`язок, з`явився до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 24.02.2022 та згідно припису відправлено до військової частини НОМЕР_1 зі строком прибуття до 26.02.2022.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що старший солдат ОСОБА_2 з 25.02.2022 по 03.05.2022 приймав активну участь у бойових діях по обороні державного суверенітету від агресії російської федерації на території Київської області в складі мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Отже, виходячи з положень п.6 ч.1 ст. 24 Закону №2232-ХІІ, старший солдат ОСОБА_2 перебував на військовій службі, починаючи з 24.02.2022.

Доказів протилежного відповідачами не надано ні до суду першої інстанції ні до апеляційної скарги. Також, не доведено суду правомірності своєї бездіяльності щодо непостановки ОСОБА_2 24.02.2022 на військовий облік та правомірності анулювання запису у військовому квитку.

Більш того, як із змісту апеляційної скарги так і доказів наданих позивачем до відзиву на апеляційну скаргу, факт прибуття як до ІНФОРМАЦІЯ_9 24.02.2022 так і до військової частини відповідачами не заперечуєть, більш того, після звернення позивача до суду з даним позовом відповідачами вживаються дії щодо приведення документації до належного стану, у тому числі, в частині взяття на військовий облік та зарахування до ВЧ НОМЕР_1 .

З огляду на вказане вище, враховуючи положення чинного законодавства України, що регламентує порядок військового обліку осіб із числа резервістів в особливий період, очевидною є протиправна бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо непостановки ОСОБА_2 24.02.2022 на військовий облік, тому позовні вимоги в цій частині та в частині внесення змін до військового квитка ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 надати довідку про безпосередню участь ОСОБА_2 у бойових діях, а саме забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, встановленої форми за період з 24.02.2022 по 04.05.2022 включно, то суд зазначає таке.

Відповідно до копії витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 від 04.05.2022 №108 ОСОБА_2 вважався таким, що з 04.05.2022 прийняв посаду та приступив до службових обов`язків, відповідно, йому з цієї дати нараховувалось грошове забезпечення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що необхідно зобов`язання військової частини НОМЕР_1 надати довідку про безпосередню участь ОСОБА_2 у бойових діях за період з 24.02.2022 по 03.05.2022 включно.

Крім того, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XІІ).

Згідно зі статтею 9 Закону № 2011-XІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

З 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди.

За вказаними обставинами у справі, оскільки старший солдат ОСОБА_2 з 25.02.2022 по 03.05.2022 приймав активну участь у бойових діях по обороні державного суверенітету від агресії російської федерації на території Київської області в складі мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , він має право на отримання додаткової винагороди.

Між тим, у пункті 1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.08.2018 № 260 визначено, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

Таким чином, законодавцем встановлено, що належне, але не отримане до дня смерті військовослужбовцем грошове забезпечення виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, членам його сім`ї в порядку черговості, в даному випадку, матері позивача.

Оскільки внаслідок протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 старший солдат ОСОБА_2 не був поставлений на військовий облік з 24.02.2022, відповідно він був позбавлений права на отримання грошового забезпечення за проходження військової служби, а саме за активну участь у бойових діях по обороні державного суверенітету від агресії російської федерації на території Київської області в складі мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 за період з 25.02.2022 по 03.05.2022.

Отже, позовні вимоги позивача в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта в частині зарахування сина позивачки до військової частини НОМЕР_1 25.02.2022 року відповідно до наказу № 190 від 29.04.2024 оскільки копію такого наказу апелянтом не надано.

Більш того, відповідно до наданої позивачем копії наказу №127 від 04.05.2024, таким внесено зміни до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 40 шляхом його доповнення відомостями щодо ОСОБА_2 .

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя А. Б. Парінов

Суддя І. О. Грибан

(Повний текст постанови складено 13.05.2025)