Справа № 260/8405/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/8405/24 пров. № А/857/10011/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С. М., Мікули О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року в справі № 260/8405/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Луцович М.М.,

час ухвалення рішення 11 лютого 2025 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач) про поновлення виплати пенсії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.11.2024 № 02 про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити з 12 листопада 2024 року виплату пенсії ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час звернення особи із заявою про призначення, відновлення чи продовження виплати пенсії та документом, що посвідчує особу, територіальні органи Пенсійного фонду України ідентифікують особу заявника, фіксують місце і час її звернення, порівнюють отримані дані з даними, що обробляються в базах даних Пенсійного фонду України з урахуванням даних Єдиної інформаційної бази даних про осіб у порядку, який затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики. Пунктами 2.9 та 2.23 розділу II Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про поновлення пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном, додають: копію паспорта громадянина України; оригінал документу про посвідчення факту, що фізична особа є живою (з перекладом); копії документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця, реєстрацію їх місця тимчасового проживання/ перебування за кордоном (з перекладом). Додані до заяви про поновлення пенсії копії документів повинні бути засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно паспорту № НОМЕР_1 від 16.09.2024.

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади № 2024/009462438 від 07.08.2024, місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 12.09.2024.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 від 10.01.2008, позивач отримував в органах Пенсійного фонду України пенсію по інвалідності як інвалід з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань.

12 листопада 2024 року позивач особисто звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Подільський район) із заявою про поновлення виплати пенсії.

За принципом екстериторіальності вказану заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області, рішенням якого № 02 від 19.11.2024 року у задоволенні поданої заяви позивачу було відмовлено.

У вказаному рішенні зазначено, що пунктами 2.9 та 2.23 розділу II Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про поновлення пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном, додають: копію паспорта громадянина України; оригінал документу про посвідчення факту , що фізична особа є живою (з перекладом); копії документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця, реєстрацію їх місця тимчасовою проживання/ перебування за кордоном (з перекладом). Додані до заяви про поновлення пенсії копії документів повинні бути засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально. Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з тим, що подано не повний пакет документів для поновлення пенсії (відсутні копії документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця, реєстрацію місця тимчасового проживання/перебування за кордоном (з перекладом)) відмовлено ОСОБА_1 в поновленні пенсії.

Вважаючи відмову в поновленні виплати пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Частиною 2 ст. 2 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вільний вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав, в тому числі, і права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону № 1058-ІV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший; заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання; заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії або поновлення виплати раніше призначеної пенсії, визначений у розділі II Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 2.8, п. 2.9 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до пункту 2.9 Порядку № 22-1 під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном, надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою.

В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2.22 Порядку № 21-1 для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Згідно приписів пункту 2.23 Порядку № 21-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

До заяви про призначення (поновлення) пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном, додають копії документів, в тому числі документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця та реєстрацію їх місця тимчасового проживання / перебування за кордоном (з перекладом), засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально.

Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Судовим розглядом встановлено, що позивач певний час проживав за кордоном, пенсії в органах Пенсійного фонду України не отримував з 01.02.2018 року.

Однак у 2024 році позивач повернувся до України, що зокрема підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/009462438 від 07.08.2024, відповідно до якого місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи встановлено, що позивач особисто звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 12.11.2024 про поновлення виплати пенсії. Факт особистого звернення позивача підтверджується його власноручним підписом на зазначеній заяві.

Колегія апеляційного суду наголошує, що вимоги передбачені абз. 4 п. 2.23 Порядку № 21-1 застосовуються щодо осіб, які тимчасово проживають за кордоном. У випадку позивача, останній як мінімум з 02 серпня 2024 року проживає в Україні, тобто задовго до звернення в пенсійний орган із заявою від 12 листопада 2024 року про поновлення пенсійної виплати.

Суд зазначає, що відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвела до ситуації, за якої громадяни України позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.

З розписки-повідомлення до заяви від 12.11.2024, що зареєстрована за № 9866 вбачається, що до заяви позивач надав оригінали документів, що дозволяють ідентифікувати його особу (паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про місце проживання, посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС), а також документи, що підтверджують його право на відповідний вид пенсії, зокрема довідку МСЕК про інвалідність серії МСН № 152821 від 01.06.1994, довідку № 881 від 26.12.1991, довідку № 567 від 12.08.1991, довідку № 351 від 14.09.1993, довідку № 157 від 20.11.1990.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками територіального органу було ідентифіковано особу позивача та особисте звернення такого до територіального пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії.

Оскільки позивач виконав всі передбачені умови для поновлення виплати пенсії, відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.11.2024 № 02 про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії є таким, що порушує право позивача на отримання належних йому пенсійних виплат, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року в справі № 260/8405/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 14 травня 2025 року.