Справа № 520/22171/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 р. № 520/22171/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ), Міністерства оборони в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Харківського квартирно-експлуатаційного управління (вул. Григорія Сковороди, буд. 61, м. Харків, 61024 ) про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати неправомірною відмову Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими приміщеннями у погодженні рішення житлової комісії про надання позивачу житла для постійного проживання (шляхом виключення квартири за адресою АДРЕСА_3 жилою площею 30,5 кв. м з числа службових;

- зобов`язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими приміщеннями рішення житлової комісії про надання позивачу житла для постійного проживання (шляхом виключення квартири за адресою АДРЕСА_3 жилою площею 30,5 кв. м з числа службових;

- зобов`язати Харківське квартирно-експлуатаційне управління подати до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення квартири з числа службових та видачі ордеру на постійну житлову площу за адресою: АДРЕСА_3 з числа службових, жилою площею 30,5 кв.м.

В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначено, що Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими приміщеннями у погодженні рішення житлової комісії про надання позивачу житла для постійного проживання протиправно відмовлено у наданні позивачу житла для постійного проживання (шляхом виключення квартири за адресою АДРЕСА_3 жилою площею 30,5 кв. м з числа службових.

Ухвалою суду від 21.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 04.10.2024 клопотання представника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну неналежного відповідача - задоволено частково. Залучено в якості співвідповідача Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ).

Представником Харківського квартирно-експлуатаційного управління до суду подано відзив. Проти заявленого позову відповідач заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності, оскільки законодавство щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями чітко визначає, що згода на виключення житла з числа службового це право, а не обов`язок виключно Міністерства оборони України, при умові, якщо відпала потреба в такому житлі, а інших підстав для виключення житла з числа службового чинне законодавство не передбачає, то позовні вимоги Позивача є безпідставними, не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Представником Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду подано відзив. Проти заявленого позову відповідач заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності, оскільки вважає, що Комісією з контролю вимоги законодавства не порушено, а до самого Центрального управління позовних вимог не заявлено, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями до суду подано відзив. Проти заявленого позову відповідач заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності, оскільки вбачається чітка процедура, дотримання якої є обов`язковим, зокрема, надсиланню клопотання квартирно-експлуатаційним органом передує розгляд спеціальною житловою Комісією військової частини, в якій несе службу військовослужбовець, питання щодо погодження зняття статусу «службової» з житлового приміщення, яке займає позивач. Відповідач наголошував, що Комісією приймалося рішення відносно Позивача з додержанням норм матеріального права та процедури, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 1993 проходить військову службу у Збройних Силах України, з 2004 року у ІНФОРМАЦІЯ_2 , з листопада 2020 року - ІНФОРМАЦІЯ_3 , дані обставини підтверджуються Витягом із послужного списку.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджено відповідним посвідченням від 12.12.2017 року № НОМЕР_3 .

У 2010 році на підставі ордеру від 30.01.2010 року № 47 разом з родиною отримав службове житло - квартиру, в якій проживає на даний час, за адресою: АДРЕСА_3 .

Житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнято рішення про забезпечення позивача постійною жилою площею шляхом виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (протокол від 26.03.2021 року № 3) з числа службового. Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.04.2021 року № 182 рішення комісії затверджено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі №520/19984/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Харківського квартирно-експлуатаційного управління (вул. Пушкінська, буд. 61, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною відмову Харківського квартирно-експлуатаційного управління подати до Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими приміщеннями пакет документів щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 з числа службових. Зобов`язано Харківське Квартирно - експлуатаційне управління подати до Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими приміщеннями пакет документів щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 з числа службових. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

На виконання вищезазначеного рішення суду, Харківське Квартирно - експлуатаційне управління направило пакет документів до Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями від 11.04.2024 №65 позивачу відмовлено у наданні житла для постійного проживання, шляхом виключення квартири з числа службових.

Листом від 11.06.2024 Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 №2459/3871 позивачу повідомлено, що причиною відмови є рішення заступника Міністра Оборони України від 04.11.2022 року №2551/з/5, відповідно до якого призупинено розгляд пропозицій житлових комісій із забезпечення житлом для постійного проживання шляхом зміни статусу службового житла та надання його для постійного проживання.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначення основних засад державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі здійснює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII(далі по тексту Закон № 2011-ХІІ).

Статтею 1-2 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно статті 2 Закону № 2011-ХІІ, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах визначених законами України.

Частиною 1статті 12 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, визначений Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. № 1081(далі по тексту Порядок № 1081).

Відповідно до ч. 1 п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 (далі - Порядок), військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 календарних років і більше та члени їх сімей надається житло для постійного проживання.

Частиною 3 пункту 3 Порядку № 1081 врегульовано, що забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей для постійного проживання провадиться шляхом: надання новозбудованого житла, виключеного з числа службових, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Законодавством прямо передбачено право військовослужбовців самостійно визначатись, яким способом (шляхом) вони бажають реалізувати своє право на забезпечення житлом для постійного проживання.

Згідно частини 2 пункту 11 Порядку № 1081, виключення житлових приміщень з числа службового проводиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу.

Відповідно до пункту 22 Порядку № 1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться в військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно до п. 10 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 (далі - Інструкція), військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку з скороченням штатів, інваліди першої чи другої групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими жилими приміщеннями, незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на квартирному обліку. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району встановленого порядком.

Згідно зі ст. ст. 5, 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний так і в мирний час. Учасникам бойових дій надається, зокрема, така пільга, як першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Конституційний Суд неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що визначальними обставинами - матеріальними підставами для визнання права на виключення житла з числа службового є: перебування позивача на військовій службі, наявність календарної вислуги від 20 років, перебування на квартирному обліку та, до того ж, наявність статусу учасника бойових дій, що надає право на забезпечення постійним житлом, в тому числі і шляхом виключення квартири з числа службових.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 636/1514/19.

Відповідно до абзацу 2 пункту 10 розділу 7 Інструкції № 380, виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Суд наголошує, що за наявності умов, визначених пунктом 10 Інструкції № 380, виключення житла зі службового здійснюється в порядку, визначеному пунктами 3-7 розділу 7 Інструкції № 380.

Так, пунктами 3-7 Інструкції № 380 передбачено, що для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла).

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).

За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.

ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

З аналізу наведених вище положень вбачається чітка процедура, дотримання якої є обов`язковим, відтак, надсиланню клопотання квартирно-експлуатаційним органом до органів місцевого самоврядування передує розгляд спеціальною житловою Комісією військової частини, в якій несе службу військовослужбовець, та узгодження рішення щодо направлення такого клопотання квартирно-експлуатаційним органом з Комісією з контролю, тобто процедура погодження зняття статусу «службової» з житлового приміщення, яке займає позивач, має структурний алгоритм узгодження.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Комісії з контролю виконуючи свої функції має діяти чітко у межах наданих їй повноважень та у порядку визначеному законом. До рішень Комісії застосовуюся, зокрема, загальні вимоги до рішень суб`єкта владних повноважень, чому безпосередньо суд і надає оцінку.

Відповідно до пункту 9 розділу II Інструкції, з метою здійснення контролю за організацією забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України утворюється комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Комісія з контролю) та затверджується її склад. До складу Комісії з контролю включаються представники фінансової та юридичної служб апарату Міноборони та Збройних Сил України, Департаменту кадрової політики, Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції, Департаменту соціального забезпечення, Головної інспекції Міноборони, Головного управління капітальних вкладень (далі - ГУКВ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , представники підрозділів психологічної підтримки персоналу та цивільно-військового співробітництва Збройних Сил України, а також представник Громадської ради при Міноборони (за згодою). Формою роботи Комісії з контролю є засідання, які проводяться за потреби, але не рідше одного разу на місяць. Дату, час і місце проведення засідання Комісії з контролю визначає її голова. Засідання Комісії з контролю є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин від загальної кількості членів комісії. Рішення з питань, що розглядаються на засіданнях Комісії з контролю, приймається відкритим голосуванням більшістю голосів, присутніх на засіданні. У разі рівного розподілу голосів голос голови Комісії з контролю є вирішальним.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом, який підписується всіма членами комісії, присутніми на засіданні та секретарем, затверджується головою Комісії з контролю. У разі відмови члена комісії підписати протокол, зазначається причина такої відмови. Протокол засідання Комісії з контролю повинен містити: перелік осіб, присутніх на засіданні комісії; питання, які розглядались на засіданні комісії; прийняті комісією рішення; підписи кожного члена комісії із зазначенням посади, прізвища, імені та по батькові (за наявності); окремо зазначаються результати голосування кожного члена комісії, які проголосували «проти» або «утримались». Протоколи обліковуються та зберігаються у Центральному управлінні інженерно-інфраструктурного забезпечення (далі ЦУІІЗ).

Відповідно до пункту 10 розділу II Інструкції основними завданнями Комісії з контролю є: контроль за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями; контроль за правильністю призначення виплат військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; перевірка законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; розгляд пропозицій щодо надання одноразової адресної допомоги (житла) особам, яким присвоєно звання Герой України за здійснення визначного геройського вчинку.

Відповідно до пункту 11 розділу II Інструкції комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо: погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень; перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю; погодження надання одноразової грошової допомоги (житла) особам, яким присвоєно звання Герой України за здійснення визначного геройського вчинку. У разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням. Про результати роботи голова Комісії з контролю доповідає Міністру оборони України один раз на квартал.

Як вбачається з матеріалів справи, Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями прийнято рішення, оформлене протоколом від 11.04.2024 №65, яким позивачу не погоджено надання житла для постійного проживання шляхом виключення з числа службового. Комісією зазначено зауваження: «На виконання рішення суду винесено на розгляд Комісії з контролю, із врахуванням рішення заступника Міністерства оборони України».

З листа Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.06.2024 №583/1787 позивачу повідомлено, що на підставі рішення заступника Міністерства оборони України №2551/з/5 від 04.11.2022 призупинено розгляд пропозицій житлових комісії із забезпечення житлом для постійного проживання, питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядається виключно для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті.

Суд зазначає, що питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядається виключно для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті є безпідставними, оскільки відповідно до п.10 розділу VІІ Інструкції №380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Інших підстав для відмови позивачу в погодженні надання житла для постійного проживання шляхом виключення з числа службових у листі ЦУІІЗ від 11.06.2024 №583/1787 та у Протоколі Комісії з Контролю від 11.04.2024 №65 не зазначено.

Суд зазначає, що внаслідок таких дій відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 11.04.2024 №65 є неправомірним та підлягає скасуванню.

Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає, що належним способом захисту буде визнання протиправним та скасування рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформлене протоколом 11.04.2024 №65, щодо відмови позивачу та членам його сім`ї у погодженні Списку надання житла для постійного проживання (шляхом виключення його з числа службового житла Міністерства оборони України), квартири за адресою: АДРЕСА_3 жилою площею 30,5 кв. м.; та зобов`язання Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, прийняти рішення щодо погодження Списку надання житла для постійного проживання (шляхом виключення його з числа службового житла Міністерства оборони України), квартири за адресою: АДРЕСА_3 жилою площею 30,5 кв. м, для забезпечення позивача та членів його сім`ї постійним житлом.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Харківського квартирно-експлуатаційного управління подати до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення квартири з числа службових та видачі ордеру на постійну житлову площу за адресою: АДРЕСА_3 з числа службових, жилою площею 30,5 кв.м., суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 5-7 Інструкції, рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, ТЦК та СП та військовими частинами. ЦУІІЗ на підставі рішення Комісії з контролю протягом п`яти робочих днів з дня проведення засідання Комісії з контролю готує список надання постійного житла у Збройних Силах України та надає його до ГУКВ. ГУКВ протягом одного дня подає список надання постійного житла заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків), який затверджує цей список протягом десяти робочих днів з дня його надходження.

Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Відповідно до частини статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас суд враховує, що право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

У межах спірних правовідносин, які виникли між сторонами, рішення про погодження Списку надання житла для постійного проживання (шляхом виключення його з числа службового житла) Комісією ще не було прийнято, та, відповідно не було затверджено заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків), а тому у Харківського квартирно-експлуатаційного управління не виник обов`язок підготувати та направити відповідний пакет документів до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для розгляду питання з видачі ордеру на постійну житлову площу.

Відтак позовна вимога у вказаній частині є такою, що заявлена на майбутнє, а тому, враховуючи, що судовому захисту підлягає порушене право, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ), Міністерства оборони в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Харківського квартирно-експлуатаційного управління (вул. Григорія Сковороди, буд. 61, м. Харків, 61024 ) про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформлене протоколом 11.04.2024 №65, щодо відмови ОСОБА_1 та членам його сім`ї у погодженні Списку надання житла для постійного проживання (шляхом виключення його з числа службового житла Міністерства оборони України), квартири за адресою: АДРЕСА_3 жилою площею 30,5 кв. м.

Зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, прийняти рішення щодо погодження Списку надання житла для постійного проживання (шляхом виключення його з числа службового житла Міністерства оборони України), квартири за адресою: АДРЕСА_3 жилою площею 30,5 кв. м, для забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї постійним житлом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.