Справа № 140/6668/24
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/6668/24 пров. № А/857/27801/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 140/6668/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» до Волинської митниці про визнання протиправними дій та скасування рішення,

суддя в І інстанції Ксензюк А.Я.,

дата ухвалення рішення 01.10.2024,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю « 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (далі ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ», позивач) звернулось з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач)про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000050/2 від 13.03.2024.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ « 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (покупець) та SETTE Group Sp.z.o.o (продавець), укладено зовнішньоекономічний контракт №27042023 від 27.04.2023 відповідно до якого продавець зобов`язався поставити товар транспортні засоби нові та бувші у використанні, а покупець прийняти та оплатити їх на умовах визначених у специфікаціях та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

07.03.2024 між сторонами вищезазначеного контракту укладено специфікацію №25, за умовами якої SETTE Group Sp.z.o.o зобов`язане поставити товар автомобіль BMW vin НОМЕР_1 . Ціна транспортного засобу становить 18 500,00 євро, а ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» - прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цій специфікації. Форма оплати визначена як післяоплата. Умови поставки FCA PL Kielce відповідно до правил «Інкотермс-2010».

Відповідно до інвойсу 3/03/2024 від 07.03.2024 SETTE Group Sp.z.o.o поставлено автомобіль BMW vin НОМЕР_1 .

З метою здійснення митного оформлення вказаного товару в режимі імпорту 12.03.2024 декларантом « 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» в порядку електронного декларування до Волинської митниці подано митну декларацію №24UA2050500I1871U9 з описом товару: «Автомобіль легковий, що був у користуванні, призначений для перевезення людей: - марки BMW, - модель ХЗ M40D, - номер кузова - НОМЕР_1 ; - календарний рік виготовлення - 2019; - модельний рік виготовлення - 2019; - дата введення в експлуатацію - 03.03.2020; - тип двигуна - дизель, - робочий об`єм циліндрів - 2993см3, - потужністю - 240 кВт., - тип кузова - універсал, - номер двигуна - не визначено, - колір - ЧОРНИЙ, - тип колісна формула - 4x4, - загальна кількість місць включаючи водія - 5. Торговельна марка: "BMW". Виробник: BMW AG, DE».

У вказаній декларації митна вартість товару декларантом визначена самостійно за першим методом, за ціною контракту скоректована на суму транспортних витрат.

На підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з декларацією пакет документів.

13.03.2024 декларанту надійшло повідомлення від митного органу, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, згідно із статтями 53, 54 Митного кодексу України (далі МК України) в 10-ти денний термін необхідно надати додаткові документи.

У відповідності до частини восьмої статті 55 МК України « 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» заявою від 29.04.2024 направило митному органу додаткові документи та пояснення.

Однак, незважаючи на наданий повний перелік документів для підтвердження заявленої митної вартості, митницею 13.03.2024 винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000050/2.

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить 28 350,00 євро (МД від 06.01.2024 №UA205140/2024/000050/2).

Позивач вважає, що зауваження митного органу були зроблені без будь-якого аналізу змісту наданих до митного оформлення документів та в обґрунтування своїх вимог зазначає наступне.

Стосовно зауваження митного органу про те, що згідно доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.03.2024 №25 форма оплати зазначена післяоплата, банківського платіжного документу, що підтверджує вартість товару не надано, позивач зазначає, що на момент митного оформлення була відсутня платіжна інструкція, так як згідно специфікації від 07.03.2024 №25 до контракту 27042023 від 27.04.2023 форма оплати зазначена післяоплата - тобто оплата після отримання товару. В фактурі №3/03/2024 від 07.03.2024 зазначено термін оплати до 05.06.2024. Наведене пояснює відсутність банківського платіжного документу, що підтверджує вартість товару при митному оформленні. Станом на 29.04.2024 року проведена повна оплата за товар та на вимогу митного органу в порядку ст.80 Митного Кодексу України надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 29.04.2024 №10.

Крім того позивач зазначає, що різниця митної вартості в рахунку-фактурі №3/03/2024 від 07.03.2024 та в копії митної декларації країни відправлення від 08.03.2024 обґрунтована тим, що згідно пояснення наданого продавцем статистична вартість товару в декларації від №24PL351020E0200472, визначена відповідно до Інструкції для заповнення митних декларацій, затвердженої Міністерством фінансів Польщі. Тобто в митній декларації країни відправлення зазначено лише статистичну вартість, яка використовується виключно лише в країні експорту і жодним чином не впливає на формування складових митної вартості в країні імпорту.

Разом з тим, митним органом зазначено про розбіжності у найменуванні продавця товару в інвойсі та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу на що позивач зазначив про те, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.03.2020. в гр. С.4 зазначено «Наявність свідоцтва у особи не підтверджує його права власності на транспортний засіб». Крім того, позивач звертає увагу на те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в розумінні статті 53 Митного кодексу України не є документом, який підтверджує митну вартість транспортного засобу, а тому не може розцінюватися як критерій ризиковості і бути підставою для сумнівів у вірності заявленої митної вартості товару.

Щодо твердження митного органу про те, що документи про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано, позивач зазначає, що наведене не відповідає дійсності, оскільки товар придбано відповідно до контракту від №27042023 на умовах та за ціною визначеною в специфікації № 25 від 07.03.2024 до контракту від 27.04.2023 №27042023 та інвойсу №3/03/2024 від 07.03.2024. Зазначений перелік документів надано нами самостійно до митного оформлення. Ціна транспортного засобу становить 18 500,00 євро, умови поставки FCA Кіеісе Польща відповідно до правил «Інкотермс-2010».

Стосовно відомостей у спірному рішенні про те, що калькуляція транспортних витрат від 11.03.2024 суперечить вартості транспортних витрат, зазначених в поданій МД позивач зазначає, що митна вартість охоплює транспортні витрати лише до ввезення. Позивач звертався до Волинської митниці з проханням надати пояснення в чому полягають ризики заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості шляхом включення до фактичних витрат на транспортування. затрат. які не пов`язані з протяжністю маршруту в сумі 34 грн , та з яких нами сплачено всі податки, однак відповіді надано не було. ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» зобов`язано включати всі понесені затрати, незалежно від того чи вони пов`язані чи не пов`язані з протяжністю маршруту до витрат на транспортування як до кордону так і після.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000640 від 13.03.2024.

Скасування картки відмови не дає можливості поновлення або продовження здійснення митного оформлення за митною декларацією щодо якої надана така відмова, оскільки згідно з частиною 2 статті 263 Митного кодексу України у разі відмови у митному оформленні товарів, подається нова митна декларація.

15.03.2024 декларантом подано митну декларацію №24UA76U5 за якою імпортований автобус випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечено сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

На думку позивача, наведені вище докази та аргументи дають підстави визначити митну вартість товару, який ввезено на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, за ціною, яка заявлена в декларації.

Натомість митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За таких умов позивач вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості №UA205140/2024/000050/2 від 13.03.2024 необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам МК України і підлягає скасуванню.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у цій справі, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000050/2 від 13 березня 2024 року; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що У відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, ст. 257 Митного кодексу України для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ТОВ « 777 Авто-Трейд Інтернешнл» подано: МД №24UA56U4 від 13.03.2024 року на товар: «Автомобіль легковий, що був у користуванні, призначений для перевезення людей: -марки BMW, -модель X3, -номер кузова - НОМЕР_1 ; -календарний рік виготовлення-2019; -модельний рік виготовлення - 2020; -дата введення в експлуатацію - 03.03.2020,- тип двигуна - дизель, - робочий об`єм циліндрів - 2993см3, - потужністю - 240 кВт.,-тип кузова - універсал, -номер двигуна - не визначено, -колір - ЧОРНИЙ, -тип колісна формула - 4х4, -загальна кількість місць включаючи водія - 5, Торговельна марка: «BMW». Виробник: BMW AG, DE..».

Згідно МД №24UA56U4 від 13.03.2024 року митну вартість вказаного т/з визначено за основним методом за ціною договору (контракту).

Разом з МД №24UA56U4 від 13.03.2024 подано перелік документів, визначених в гр.44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».

Під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару з врахування поданих у вказаних цілях разом з МД документів було встановлено певні розбіжності, які спричинили сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару, а саме:

- згідно доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.03.2024 №25 форма оплати зазначена післяоплата, банківського платіжного документу, що підтверджує вартість товару не подано до митного оформлення;

- відповідно рахунку-фактури від 07.03.2024 № 3/03/2024 вартість товару становить 18500 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 08.03.2024 №24PL351020E0200472 80052;

- відповідно до поданого інвойсу №3/03/2024 від 07.03.2024 продавцем товару (власником) є SETTE GROUP Sp.z.o.o, що суперечить власнику, зазначеному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.03.2020. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано;

- відповідно п. 12 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.04.2023 №27042023 договір дійсний до 31.12.2023 р, документів, що підтверджують актуальність даного договору на момент здійснення зовнішньоекономічної операції не надано;

- згідно калькуляції транспортних витрат від 11.03.2024 розмір тарифної ставки на перевезення за 1 кілометр маршруту становить 15,4 грн, протяжність маршруту Kelce Польща-Шегині Україна 290 км, тобто вартість транспортування до кордону України становить 4466 грн (15,4*290), що суперечить вартості транспортних витрат, зазначених в МД серед складових митної вартості 4500 грн. Також, відповідно вищезазначеного документа протяжність маршруту Шегині-Луцьк 230 км, що в перерахунку транспортні витрати становлять 3542 грн на території України (15,4*230), однак у калькуляції транспортних витрат сума транспортування по території України зазначена 3500 грн.

Вказане свідчить про наявність ризиків

Заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості.

Саме у зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, а також у відповідності до вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», ст.ст.53, 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

Декларантом на вимогу митниці надано: Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 22.12.2023 №3.

Декларантом не надано запитуваних документів, листом від 13.03.2024 №13/03/24 повідомлено про відсутність інших додаткових документів.

У зв`язку з ненаданням позивачем на запит митного органу документів, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості/митну вартість, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.

Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме:

- товар 1 на рівні 28350 євро/од за МД №UA205150/2024/000215 від 06.01.2024.

Декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД №24UA76U5 від 15.03.2024 року з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

З огляду на наведене вище, вважає прийняте рішення про коригування митної вартості №UA205140/2024/000050/2 від 13.03.2024 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому законним та обґрунтованим.

Апелянт просив рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 року у справі №140/6668/24 скасувати та прийняти постанову, якою у позові відмовити повністю.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якій позивач з додатковим обґрунтуванням просив апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості та дії відповідача, які йому передували, не відповідають таким критеріям, як: використання повноваження відповідача з метою, з якою це повноваження надано; безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційність, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). При цьому, зміст оскаржуваного рішення не містить всіх обов`язкових відомостей, визначених підпунктами 1-4 частини другої статті 55 МК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржуване рішення №UA205140/2024/000050/2 від 13.03.2024 слід визнати протиправними та скасувати.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що між ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (покупець) та SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №27042023 від 27.04.2023 відповідно до якого продавець зобов`язується поставляти товар транспортні засоби нові та бувші у використанні, а покупець прийняти товар і оплатити товар на умовах визначених у специфікаціях та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно із пунктом 2 контракту ціна контракту встановлюється є євро. Загальна сума контракту становить 1 000 000,00 євро. Вартість товару визначається згідно специфікацій та інвойсів, що є невід`ємною частиною контракту.

Умови поставки і вантажовідправник обговорюється додатково у товаросупровідних документах, відповідно до правил «Інкотермс-2010». Оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати визначається окремо до кожного поставки, про що зазначається в специфікації (а.с.16-20).

Відповідно до доповнення №3 від 22.12.2022 до контракту купівлі-продажу №27042023 від 27.04.2023 контракт набуває чинності після його підписання та вважається дійним до 31.12.2024 (а.с.21-22).

Згідно з специфікацією №25 від 07.03.2024 та рахунку-фактури (інвойса) №3/03/2024 від 07.03.2024 компанія SETTE Group Sp.z.o.o (Республіка Польща) поставила покупцю ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» товар: Автомобіль легковий, що був у користуванні, призначений для перевезення людей: -марки BMW, -модель X3, -номер кузова - НОМЕР_1 ; -календарний рік виготовлення-2019; -модельний рік виготовлення - 2020; -дата введення вексплуатацію - 03.03.2020,- тип двигуна - дизель, - робочий об`єм циліндрів - 2993см3, - потужністю - 240 кВт.,-тип кузова - універсал, -номер двигуна - не визначено, -колір - ЧОРНИЙ, -тип колісна формула - 4х4, -загальна кількість місць включаючи водія - 5, Торговельна марка: "BMW". Виробник: BMW AG, DE..». Вартістю 18 500,00 євро. Форму оплати визначено післяплатою (а.с.23-26).

З метою здійснення митного оформлення вказаного товару в режимі імпорту 12.03.2024 декларантом « 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» в порядку електронного декларування до Волинської митниці подано митну декларацію №24UA2050500I1871U9. До митної декларації додано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №3/03/2024 від 07.03.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару (Movement certificate EUR.1) №PL/MF/AT 0076417 від 08.03.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.03.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару калькуляція від 11.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для ми тного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 27042023 від 27.04.2023 ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №25 від 07.03.2024; копія митної декларації країни відправлення №24PL351020E0200472 від 08.03.2024 (а.с.16-32).

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, у зв`язку із чим декларанту було запропоновано надати додаткові документи.

У відповідь на запит відповідача декларант у заяві повідомив, що додаткові документи для підтвердження заявленої вартості надаватися не будуть (а.с.76 зворот)

13.03.2024 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000050/2 (а.с.35-36).

Як зазначено у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- згідно доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.03.2024 №25 форма оплати зазначена післяоплата, банківського платіжного документу, що підтверджує вартість товару не подано до митного оформлення;

- відповідно рахунку-фактури від 07.03.2024 № 3/03/2024 вартість товару становить 18500 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 08.03.2024 №24PL351020E0200472 80052;

- відповідно до поданого інвойсу №3/03/2024 від 07.03.2024 продавцем товару (власником) є SETTE GROUP Sp.z.o.o, що суперечить власнику, зазначеному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.03.2020. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано;

- відповідно п. 12 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.04.2023 №27042023 договір дійсний до 31.12.2023 р, документів, що підтверджують актуальність даного договору на момент здійснення зовнішньоекономічної операції не надано;

- згідно калькуляції транспортних витрат від 11.03.2024 розмір тарифної ставки на перевезення за 1 кілометр маршруту становить 15,4 грн, протяжність маршруту Kelce Польша-Шегині Україна 290 км, тобто вартість транспортування до кордону України становить 4466 грн (15,4*290), що суперечить вартості транспортних витрат, зазначених в МД серед складових митної вартості 4500 грн. Також, відповідно вищезазначеного документа протяжність маршруту Шегині-Луцьк 230 км, що в перерахунку транспортні витрати становлять 3542 грн на території України (15,4*230), однак у калькуляції транспортних витрат сума транспортування по території України зазначена 3500 грн. Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості.

У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, декларанту було запропоновано згідно із статтями 53, 54 МК України в 10-ти денний термін надати додаткові документи.

Декларант відмовився від надання вищевказаних документів, про що зазначено в заяві від 13.03.2024 №13/03/24.

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС товар 1 на рівні 28350 євро/од за МД №UA205150/2024/000215 від 06.01.2024.

Одночасно із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000640 від 13.03.2024 (37-38).

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст. 55 Митного кодексу України, про що свідчить митна декларація №24UA76U5 від 15.03.2024 (а.с.33-34).

Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно із положеннями п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами ст.ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частиною 1 ст. 51, ч. 1 ст. 52 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

За ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначено таку конструкцію регулювання митних відносин, за якою визнається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч. 3 цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Наведені приписи законодавства з питань митної справи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Отже, право митного органу на витребування додаткових у декларанта документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до роз`яснень, які наведені у постанові Пленуму ВАС України №2 від 13.03.2017 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012 року», факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч. 3 ст. 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

В пункті 2 ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Своєю чергою, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товарів подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.

Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання ввезених товарів, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють їх вартість, відповідачем не доведено.

Як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, подані декларантом документи в своїй сукупності підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Передумовою для прийняття оскаржених рішень слугувала наявність розбіжностей в документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, а саме (із урахуванням доводів відповідача в суді):

- згідно доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.03.2024 №25 форма оплати зазначена післяоплата, банківського платіжного документу, що підтверджує вартість товару не подано до митного оформлення;

- відповідно рахунку-фактури від 07.03.2024 № 3/03/2024 вартість товару становить 18500 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 08.03.2024 №24PL351020E0200472 80052;

- відповідно до поданого інвойсу №3/03/2024 від 07.03.2024 продавцем товару (власником) є SETTE GROUP Sp.z.o.o, що суперечить власнику, зазначеному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.03.2020. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано;

- відповідно п. 12 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.04.2023 №27042023 договір дійсний до 31.12.2023 р, документів, що підтверджують актуальність даного договору на момент здійснення зовнішньоекономічної операції не надано;

- згідно калькуляції транспортних витрат від 11.03.2024 розмір тарифної ставки на перевезення за 1 кілометр маршруту становить 15,4 грн, протяжність маршруту Kelce Польша-Шегині Україна 290 км, тобто вартість транспортування до кордону України становить 4466 грн (15,4*290), що суперечить вартості транспортних витрат, зазначених в МД серед складових митної вартості 4500 грн. Також, відповідно вищезазначеного документа протяжність маршруту Шегині-Луцьк 230 км, що в перерахунку транспортні витрати становлять 3542 грн на території України (15,4*230), однак у калькуляції транспортних витрат сума транспортування по території України зазначена 3500 грн.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, колегія суддів зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України (пункти 2, 3, 4): рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №3/03/2024 від 07.03.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару (Movement certificate EUR.1) №PL/MF/AT 0076417 від 08.03.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.03.2020; документ, що підтверджує вартість перевезення товару калькуляція від 11.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 27042023 від 27.04.2023 ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №25 від 07.03.2024; копія митної декларації країни відправлення №24PL351020E0200472 від 08.03.2024 (а.с.16-32).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подані декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так, контрактом від 27.04.2023 №27042023, укладеним між ТОВ « 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» (покупець) та компанією Sette Group Sp. z о.о. (продавець) визначено предмет та умови поставки (умови поставки і вантажовідправник обговорюється додатково у товарно-супровідних документах відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року), строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця. Зокрема, предметом контракту є поставка транспортних засобів нових та які були у використанні. Товар, що поставляється, має бути поставлений відповідно до вимог, на умовах та за цінами, визначених в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту (пункт 1). Ціна контракту встановлюється в євро; загальна сума контракту становить 1000000 євро; вартість товару визначається згідно з специфікаціями та інвойсами, що є невід`ємною частиною контракту (пункт 2). Товар супроводжується такими документами: технічною документацією на транспортний засіб, технічним паспортом на транспортний засіб, комерційним інвойсом та іншими документами за запитом покупця (пункт 3).

До вказаного контракту між сторонами складено доповнення №3 від 22.11.2023, відповідно до якого внесено зміни до п. 3 «Поставки», до п. 6 «Здача і приймання товару», п. 12 «Інші умови».

Згідно зі специфікацією від 07.03.2024 №25 до контракту сторонами узгоджено поставку товару автомобіля легкового бувшого у використанні BMW WBATX95020N025763, за ціною 18500 євро.

Відповідно до рахунка-фактури (інвойсу) від 07.03.2024 №3/03/2024 вартість автомобіля становить 18500 євро. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, ціну. Тут же є посилання на контракт №27042023 від 27.04.2023 та специфікацію до нього.

Ціна товару в рахунку-фактурі (інвойсі) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД (графа 22).

Додатково позивач подав митниці копію платіжної інструкції в іноземній валюті №10 від 29.04.2024, якою підтверджено оплату за придбаний товар у сумі 15500,00 євро відповідно до контракту №27042023 від 27.04.2023 та специфікації від 07.03.2024 №25.

У контексті викладеного, апеляційний суд також зауважує, що у фактурі від 07.03.2024 визначено здійснення оплати до 05.06.2024 та таку здійснено 29.04.2024.

Документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, банківські платіжні документи, які стосуються оцінюваного товару, були надані декларантом самостійно до митної декларації. Тому не є зрозумілою вимога відповідача у повідомленні декларанту надати такі документи.

Апеляційний суд наголошує, що вимога митного органу про надання інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; виписки з бухгалтерської документації; висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів. При цьому, витребовуючи висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, відповідач не навів обґрунтування, які складові митної вартості такий документ має підтвердити та яким чином він надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено.

Апеляційний суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в цьому випадку є специфікація до зовнішньоекономічного контракту, рахунок-фактура (інвойс), платіжні документи про оплату товару, які узгоджуються між собою та були подані разом із митною декларацією. Так само, ненадання виписки з бухгалтерської документації за умов, відповідно до яких товар ввозився на митну територію України, не може позбавляти позивача можливості декларувати товар на підставі документів, що підтверджують ціну товару та які були сформовані (виписані) продавцем.

Щодо тверджень апелянта про розбіжності , які полягають у тому, що продавцем згідно контракту від 07.03.2024 компанія Sette Group Sp.z.о.о., зареєстрована в Республіці Польща, що суперечить власнику, зазначеному у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.03.2020, колегія суддів зазначає, що продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

Ба більше, у вищевказаному свідоцтві в гр. С4 зазначено, що наявність свідоцтва у особи не підтверджує його права власності на транспортний засіб.

Також суд погоджується з доводами позивача, що свідоцтво в розумінні норм МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Своєю чергою, чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Не є обґрунтованими, на думку апеляційного суду й аргументи апелянта щодо наявності числових розбіжностей в декларації країни відправлення №24PL351020E0200472 від 08.03.2024 (80052 польських злотих) та в рахунку-фактурі (інвойсі) від 07.03.2024 №3/03/2024 (18500 євро).

За змістом листа Sette Group Sp.z.o.o. вказано, що статистичне значення в експортній декларації №MRN24PL351020E0200472 від 08.03.2024 визначено відповідно до Інструкції щодо заповнення митних декларацій A1S/IMPORT, AES/ECS2, NCTS2 версії 2.5. від 03.03.2023, Варшава, 2023 р. Підготовлено Митним департаментом Міністерства фінансів.

Статистична вартість має бути виражена в національній валюті держави-члена, де подається митна декларація. Значення, надані в документах і виражені в іншій валюті (наприклад, у валюті рахунків-фактур товарів), повинні бути конвертовані. Обмінний курс, що використовується, є курсом на день прийняття митної декларації відповідно до митних правил Союзу щодо конвертації валюти з метою визначення митної вартості (стаття 146 UCC-IR).

При визначенні статистичної вартості в експортній декларації країни відправлення №MRN24PL351020E0200472 від 08.03.2024 використовуються середні ставки для визначення митної вартості (ст. 53(1 )(а) UCC), що застосовуються з 01.03.2024 до 31.03.2024

Тобто визначена в митній декларації країни відправлення №MRN24PL341010Е0063248 від 12.03.2024 статистична вартість, яка виражена в польських злотих, відповідає вартості товару, зазначеної в рахунку-фактурі 12.03.2024 №4/03/2024.

Згідно з таблицею №037/А/НБП/2024 від 21.02.2024 щодо середніх ставок визначення митної вартості, що застосовуються з 01.03.2024 до 31.03.2024 з якої вбачається, такий перерахунок 1 євро/польський злотий 4,3163, тобто в перерахунку ціни за товар 18 500,00 євро х 4,3163 = 79851,55 польських злотих (а.с.47-48).

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що митна декларація країни відправлення не є обов`язковим документом, що передбачений частиною 2 статті 53 МК, який декларант має подати під час митного оформлення товару, та не є документом, що підтверджує вартість саме імпортованого товару, яка підтверджується відповідними платіжними документом та інвойсом.

Суд першої інстанції вірно вказав, що митна декларація країни відправлення в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до ч. 6 ст. 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Тож будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації, конвертованої в іншу валюту, ніж та, що визначена контрактом і у якій позивач здійснювала оплату товару, у цьому разі обумовлена застосуванням курсу валют, а не заниженням ціни товару згідно з первинними документами, виданими продавцем.

Щодо чинності Контракту на момент подання до митного оформлення митної декларації, то колегія суддів зазначає таке.

В п.12 Контракту від 27.04.2023 №27042023 вказано, що даний контракт вважається дійсним до 31.12.2023 року. Із доповнення №3 від 22.12.2023 до Контракту слідує, що цей контракт набуває чинності після його підписання і вважається дійсним до 31.12.2024.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на вимогу митного органу декларантом повторно було надано доповнення №3 від 22.12.2023, що підтверджено митним органом у спірному рішенні №UA205050/2024/000040/1 від 13.03.2024.

Як вірно вказано судом першої інстанції, вказане доповнення було подане декларантом під час митного оформлення разом із МД, однак не взяте відповідачем до уваги.

Щодо розбіжності в калькуляції транспортних витрат від 11.03.2024 б/н, колегія суддів зазначає таке.

За приписами п. 5 ч. 10 ст. 58 МК, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Судом встановлено, що товар поставлявся на умовах FCA. Ці умови означають, що в угоді, експортер несе відповідальність за навантаження вантажів в узгодженому місці в країні експортера, і з цього моменту весь процес доставки і ризики лягають на покупця або імпортера. Пункт призначення FCA це кінцевий пункт доставки, куди вантаж доставляє продавець, а ризик перекладається на покупця. Всі витрати після доставки товару несе покупець.

Так, позивач поніс витрати з перевезення товару від місця передачі товару перевізнику з Польщі до кордону України, що відповідає умовам поставки FCA (що і було зазначено у графі 20 митної декларації).

Визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до п. 10 ст. 58 МК України до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару, що не заперечується відповідачем.

На підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару до МД декларантом додана калькуляція витрат по доставці легкового автомобіля від 11.03.2024 відповідно до якої витрати по доставці автомобіля за маршрутом Kіelce Польща Луцьк Україна становлять 8000 грн, в тому числі: по маршруту Kelce Польща Шегині Україна 4500 грн., по маршруту Шегині Луцьк 3500 грн. Відповідно до цієї калькуляції страхування за рахунок ТОВ « 777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» не здійснювалось, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводились (а.с.26).

Судом першої інстанції встановлено, що з листа продавця товару, поставку товару було здійснено на умовах доставки FCA Kіelce. Відповідно до вказівок Європейської Комісії, у випадку Інкотермс ЕХW або FCA до статистичної вартості слід додати передбачувані витрати на транспортування товару до зовнішнього кордону Європейського Союзу. Для звітності ці витрати були оцінені у 100 злотих та додані до статистичної вартості під кодом 1STW (а.с.45-46).

Договором про надання послуг №01/03 від 01.03.2024, укладеним між позивачем (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець), та актом прийому-передачі №01/03 від 11.03.2024 підтверджуються понесені позивачем витрати на транспортування 8 500,00 грн. в т.ч. 2 000,00 грн. дохід водія і нарахування на дохід (а.с.49-52).

Окрім цих витрат жодних інших витрат позивачем понесено не було (інше не випливає з умов контракту та рахунка-фактури).

Тож, Правилами заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, відповідно, надані перевізником документи є допустимими доказами розміру таких витрат.

Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами.

Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Таким чином, визначена у митній декларації митна вартість товару і вартість витрат на транспортування до кордону України підтверджена всіма необхідними документами, наданими декларантом.

Отже, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження.

Водночас, спрацювання системи управління ризиками АСАУР є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Також в ЄАІС ДФС України є відсутньою інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

З урахуванням викладеного, позивач відповідно до вимог ст.ст.52, 53 МК України подав всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в ч.3 ст.53 МК України, і відповідач не мав підстав для прийняття оскаржених рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Колегія суддів погоджується з послідовним висновком суду першої інстанції про те, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто, підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4 і 5 ст.58 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом п .2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затв. наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (№UA205150/2024/000215 від 06.01.2024), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

За таких обставин, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

За усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/17 дійшов висновку про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про розмитнення у попередніх періодах аналогічних товарів із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, апеляційний суд вважає, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому, зазначені документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас, такі підтверджували числові значення митної вартості.

Разом з тим, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо непідтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Враховуючи вищезазначене, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

За таких обставин визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000050/2 від 13.03.2024 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі №140/6668/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк