Справа № 277/336/25
Суддя: Заполовський В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/336/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2025 р. с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В. В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т. В.

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4170151 від 28.02.2025 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4170151 від 28.02.2025 року, вирішити питання судових витрат.

В позові зазначив, що згідно постанови серії ЕНА №4170151 від 28.02.2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме за те, що він 28.02.2025 року о 17 год. 28 хв. в м. Києві по шосе Бориспільське керував транспортним засобом, не маючи відповідного права керування транспортним засобом, а саме не пересклав іспити в ТСЦ після позбавлення права керування.

З даною постановою позивач не погоджується з наступних підстав.

Так, 01.02.2024 року постановою Деснянського районного суду м. Києва його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Йому не роз`яснювалися обов`язки щодо процедури повернення водійських прав.

Протягом року позивач сумлінно виконував обов`язок щодо заборони керувати транспортним засобом і термін такої заборони закінчився 14.02.2025 року, що на його переконання давало йому підстави керувати транспортним засобом.

Працівники поліції зобов`язані були забезпечити виконання постанови суду, в тому числі шляхом внесення відомостей до Єдиної інформаційної системи МВС України відомостей про позбавлення права керування транспортними засобами. Позивач вважав, що після спливу зазначеного в постанові суду строку і при відсутності відомостей про необхідність відновлення права керування транспортними засобами, знову може керувати транспортними засобами без будь-яких обмежень.

Крім того, позивач зазначив, що правова невизначеність, яка стала підставою у притягненні його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю розписки від позивача про належне роз`яснення йому обов`язків в частині його дій, після спливу одного року згідно постанови суду, та отриманням посвідчення водія шляхом перескладання іспитів, не може бути належним доказом застосування до нього адміністративного стягнення.

В судове засідання позивач не з`явився, його представник надіслав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилась, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що 28.02.2025 року о 17 год. 28 хв. в м. Києві по шосе Бориспільському, КП 503, позивач керував транспортним засобом BMW X5, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи відповідного права керування транспортними засобами, а саме не пересклав іспити в ТСЦ після позбавлення права керування, чим порушив п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Незнання законів не звільняє від відповідальності, а тому необізнаність позивача про процедуру повернення посвідчення водія не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що обставини справи, які зазначені в постанові серії ЕНА №4170151 від 28.02.2025 року, не є порушенням, передбаченим п.2.1.а) ПДР.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Києва 01.02.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і дані обставини сторонами не оспорюються.

Згідно ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

П.6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1086, передбачено, що тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом (крім осіб, які отримали посвідчення водія вперше) після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства в особи, позбавленої права керування транспортним засобом, за рішенням суду виникає обов`язок негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. Позивач такого зобов`язання не виконав, в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії не складав, тобто на момент винесення спірної постанови ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

Згідно ксерокопії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4170151 від 28.02.2025 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме за те, що 28.02.2025 року о 17:28:07 в м. Київ, шосе Бориспільське, КП 503, він керував транспортним засобом BMW X5, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи відповідного права керування транспортним засобом, а саме не пересклав іспити в ТСЦ після позбавлення права керування.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 4 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене вище, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 за рішенням суду був позбавлений права керування транспортними засобами та після закінчення строку накладення такого адміністративного стягнення повинен був скласти в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичний і практичний іспит для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в вину водія ОСОБА_1 ставиться порушення п. 2.1 «а» ПДР, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що суть адміністративного правопорушення, викладена в оскаржуваній постанові, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідного права керування транспортним засобом, не пересклала іспити в ТСЦ після позбавлення права керування, не відповідає диспозиції ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі та вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині.

Що стосується вимоги позивача про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право;

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даний перелік можливих судових рішень є вичерпаним, і не передбачає право суду визнавати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення у даній категорії справ, тобто в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.5, 9, 76, 77, 241-246, 293, 295 КАС України, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4170151 від 28.02.2025 року задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4170151 від 28.02.2022 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

В задоволенні позовної заяви в частині визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4170151 від 28.02.2025 року протиправною відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 травня 2025 року.

Суддя: В.В. Заполовський