Справа № 520/19190/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 р. №520/19190/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТРЕНД» (пров. Сімферопольський, буд. 6,м. Харків,61052, ) до Харківської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби України (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003, ) про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ТРЕНД» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023 р. Харківської митниці ВП Держмитслужби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 р. Харківської митниці ВП Держмитслужби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023 р. Харківської митниці ВП Держмитслужби України;

- стягнути з Харківської митниці ВП Держмитслужби України (61003, Харківська обл., місто Харків, вул. Короленка, будинок 16-Б, код ЄДРПОУ ВП 44017626) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТО ТРЕНД» (61052, м. Харків, пров. Сімферопольский, 6, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8241,45 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення про коригування митної вартості № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023 Харківської митниці є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідач подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість заявлених до митного оформлення товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій вказав на необґрунтованість та безпідставність позиції відповідача, яка викладена у відповіді на відзив.

Суд зазначає, що згідно положень ч.ч.1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд", код , зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України як суб`єкт господарювання.

У позовній заяві представником позивача вказано, що підприємство, в тому числі, здійснює діяльність з імпорту товарів з Китаю та Європи та подальшим оптовий продаж цих товарів в Україні.

Матеріалами справи підтверджено, що декларантом Золотарьовою Н. А. в інтересах ТОВ "АВТО ТРЕНД" було подано до Харківської митниці ВП Держмитслужби України ЕМД 23UA20U0 від 05.06.2023.

Декларантом Золотарьовою Н. А. в інтересах позивача ТОВ "АВТО ТРЕНД" 09.06.2023 отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA807200/2023/000310 від 09.06.2023.

У відповідній картці відмови зазначено, що митний орган повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин: «Неможливість здійснення митного оформлення товарів, в зв`язку з невірним визначенням їх митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів№ UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023р. (вимоги пунктів 3 та 6 статті 54 МКУ)»

Декларантом, в інтересах позивача ТОВ "АВТО ТРЕНД" подано до Харківської митниці ЕМД 23UA95U1 від 09.06.2023, у зв`язку з незгодою з отриманою карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, та було сплачено гарантійні платежі передбачені ч. 7 ст. 55 МК України в розмірі нарахованому митним органом.

19.06.2023 року разом з супровідним листом вих №19/06-1 позивач надав до митниці додаткові документи, якими усунув недоліки, зазначені у рішенні про коригування, зокрема: лист №0906/01 від 09.06.2023; акт № 3272 від 09.06.2023; акт № 3273 від 09.06.2023.

Харківська митниця листом №7.14-2/15-02/14/3547 від 22.06.2023 повідомлено декларанта, що подані ним додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023.

Також, декларантом Золотарьовою Н. А. в інтересах ТОВ "АВТО ТРЕНД" було подано до Харківської митниці ВП Держмитслужби України ЕМД 23UA63U6 від 26.06.2023

Декларантом ОСОБА_1 в інтересах позивача ТОВ "АВТО ТРЕНД" 27.06.2023 р. отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000254/2 та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA807200/2023/000354 від 27.06.2023.

Декларантом, в інтересах позивача ТОВ "АВТО ТРЕНД" подано до Харківської митниці Держмитслужби України ЕМД 23UA35U8 від 27.06.2023р. у зв`язку з незгодою з отриманою карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, та було сплачено гарантійні платежі передбачені ч. 7 ст. 55 МК України в розмірі нарахованому митним органом.

07.07.2023 року разом з супровідним листом вих №07/07 позивач надав до митниці додаткові документи, якими усунув недоліки, зазначені у Рішенні про коригування, зокрема: акт виконаних робіт №3802 від 27.06.2023; платіжна інструкція №11044 від 29.06.2023 р.

Харківська митниці сформувала відповідь листом №7.14-1/15-02/14/4075 від 19.07.2023, в якому зазначила, що подані декларантом додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої Вами митної вартості оцінюваних товарів, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 р.

Також декларантом Золотарьовою Н. А. в інтересах ТОВ "АВТО ТРЕНД" було подано до Харківської митниці ВП Держмитслужби України ЕМД 23UA25U3 від 04.07.2023.

Декларантом Золотарьовою Н. А. в інтересах позивача ТОВ "АВТО ТРЕНД" 05.07.2023 отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000257/2 та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA807200/2023/000369 від 05.07.2023.

Декларантом, в інтересах позивача ТОВ "АВТО ТРЕНД подано до Харківської митниці Держмитслужби України ЕМД 23UA51U0 від 05.07.2023 р. у зв`язку з незгодою з отриманою карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, та було сплачено гарантійні платежі передбачені ч. 7 ст. 55 МК України в розмірі нарахованому митним органом.

10.07.2023 року разом з супровідним листом вих №10/07-1 позивач надав до митниці додаткові документи, якими усунув недоліки, зазначені у рішенні про коригування, зокрема: акт виконаних робіт №3802 від 27.06.2023; платіжна інструкція №11044 від 29.06.2023 р.

Харківська митниця сформувала відповідь листом №7.14-1/15-02/13/4074 від 19.07.2023, в якому зазначила, що подані декларантом додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023.

На переконання позивача, обрання митним органом другорядного методу визначення митної вартості - за резервним методом, не відповідає відомостям, що підтверджено документально позивачем та його декларантом.

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023 є протиправними, прийнятими із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п.23 ч.1 ст.4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.8 ст.257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, положеннями ч.4 ст.53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст.55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч.4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що приписами ч.3 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що останні містять висновки митного органу про встановлення порушень під час митного оформлення товарів, а саме: заявлення митної вартості, яка є нижчою, порівняно з митною вартістю подібних товарів за попередні періоди, не надання документів на письмову вимогу митниці та не подання до митного оформлення усіх необхідних документів.

Надаючи оцінку вказаному, суд стосовно оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначає наступне.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, представник позивача у позовній заяві вказав, що разом із митною декларацією ЕМД 23UA20U0 від 05.06.2023, позивачем до митного оформлення подані наступні документи:

1. пакувальний лист б/н від 08.04.2023;

2. рахунок-фактура (інвойс) XD230112 від 12.01.2023;

3. коносамент HYSFD від 06.04.2023;

4. автотранспортна накладна б/н від 31.05.2023;

5. сертифікат про походження товару 23С3307А3885/00438 від 17.05.2023;

6. рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги -- 2991 від 25.05.2023;

7. рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги -- 3211 від 31.05.2023;

8. документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка транс.витрат 2660 299 від 31.05.2023;

9. зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу (крім позначеного кодом 4104) подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів- CL05092022 від 05.09.2022;

10. договір (контракт) на перевезення ЄФ 568023 від 07.02.2023 р.

Декларантом, в інтересах позивача ТОВ "АВТО ТРЕНД", отримано електронне повідомлення (запит) митного органу, в якому суб`єкт владних повноважень вказав, що у зв`язку з надходженням до ВКМВ запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1 в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСУР (Порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затверджений наказом наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476. У відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів. На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476…»

У відповідь на вказане повідомлення декларант листом №10 від 08.06.2023 додатково направив на адресу митниці платіжне доручення № 37JBKLN3 від 29.03.2023 та платіжне доручення № 34JBKLN2 від 01.02.2023, а також повідомлено, що підприємством надано усі документи, які підтверджують усі складові митної вартості.

У п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 зазначено причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст. ст .54. 55. 57, 58.59. 60,62.63 Митного кодексу України, а саме:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим? що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим. що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ. містять розбіжності та/або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема:

- декларантом надано рахунки на транспортні витрати. № 2991від 25.05.2023. та № 3211 від 31.05.2023 та довідку транспортних витрат № 2660 2991 3211 від 31 05.2023 від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар виходячи з наданого до митного оформлення CMR, що свідчить про можливість недодання всіх складових до розрахунку митної вартості.;

- в наданому рахунку транспортних послуг № 2991 від 25.05.2023 відсутня інформація щодо експедиційних послуг за межами митної території України ,що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості.,

- декларантом не надано договір на здійснення транспортно-експедиційних послуг з перевізником № ЕФ56823 від 07.02.2023, який зазначений у рахунках на здійснення транспортних послуг № 2991від 25.05.2023. та № 3211 від 31.05.2023, що також свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості.:

- декларантом не надано документів щодо вартісних характеристик від виробника товару (прайс-листи, калькуляція, тощо );

- декларантом не надано декларації країни відправлення та не зроблено верифікацію експортної митної декларації відповідно до вимог листа ДМСУ від 08,10.2010 № 11/2-10.16/11627, наявність якої передбачено п. 2.3. контракту № CL05092022 від 05.09.2022 тощо ), а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст.53 МКУ та відмовою декларанта надати додаткові документи,щодо митної вартості товару;

2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари;

3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари;

4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;

5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України:- прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товари 1) 5.76 S/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС цінова інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін: №UA100100/2023/434698 від 08.06.2023..

Так, щодо посилання митного органу у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 на те, що рахунки на транспортні витрати. № 2991від 25.05.2023. та № 3211 від 31.05.2023. та довідку транспортних витрат № 2660 2991 3211 від 31 05.2023 від особи , яка безпосередньо не транспортувала товар виходячи з наданого до митного оформлення CMR, представник позивача пояснив, що як випливає з договору № ЄФ568023 про транспортно-експедиційне обслуговування від 07.02.2023 (п.2.1.1), за рахунок Клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, погоджених Сторонами, а також надати інші послуги Клієнтові за погодженням Сторін. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ - коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна. Відтак, експедитор не зобов`язаний безпосередньо здійснювати перевезення, а лише його організовує, але рахунок від експедитора містить достатньо інформації щоб перевірити відомості про вартість транспортування як складову митної вартості товарів.

Стосовно висновку митного органу в частині того, що у наданому рахунку транспортних послуг № 2991 від 25.05.2023 відсутня інформація щодо експедиційних послуг за межами митної території України, представник позивача зазначив у позовній заяві, що до митного оформлення було подано 2 рахунки від експедитора№2991 від 25.05.2023 та №3211 від 31.05.2023 та у другому рахунку міститься пункттранспортно-експедиційні послуги за межами України. Таким чином, були надані всі документи, які підтверджують всі складові митної вартості товарів, в тому числі і вартість експедиційних послуг за межами митної території України.

На спростування аргументу відповідача в частині того, що декларантом не надано договір на здійснення транспортно-експедиційних послуг з перевізником № ЕФ56823 від 07.02.2023, представник позивача звернув увагу, що мала місце допущена опечатка та пропущена 1 цифра (зокрема, у поданих до митного оформлення рахунках вказаний номер Договору ЄФ56823, тоді як до митного оформлення було додано договір з експедитором з номером ЄФ568023). З огляду на вказане експедитор сформував відповідний лист, який надавався разом з додатковими документами 19.06.2023 р.

Стосовно висновку митного органу в частині того, що у наданому рахунку транспортних послуг № 2991 від 25.05.2023 відсутня інформація щодо експедиційних послуг за межами митної території України, представник позивача у позовній заяві звернув увагу, що до митного оформлення було подано 2 рахунки від експедитора№2991 від 25.05.2023 р. та №3211 від 31.05.2023 (у якому міститься пункттранспортно-експедиційні послуги за межами України), відтак до митного контролю надані всі документи, які підтверджують всі складові митної вартості товарів, в тому числі і вартість експедиційних послуг за межами митної території України.

Стосовно витрат на транспортування, суд зазначає, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.05.2019 року по справі № 804/16553/14 якщо законом не визначено доказ(докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів, що у даному випадку і мало місце.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023, матеріалами справи підтверджено, що декларантом Золотарьовою Н. А. в інтересах ТОВ "АВТО ТРЕНД" подано до Харківської митниці ЕМД 23UA63U6 від 26.06.2023 разом із наступним пакетом документів:

1. пакувальний лист б/н від 08.04.2023;

2. рахунок-фактура (інвойс) 2023RL085 від 04.05.2023;

3. коносамент WMSS23043919A від 12.05.2023;

4. автотранспортна накладна 2106/3 від 21.06.2023;

5. сертифікат про походження товару 23С4403В5933/01633 від 30.05.2023;

6. рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги -- 3783 від 20.06.2023;

7. документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка транс.витрат 4484 378 від 20.06.2023;

8. зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу (крім позначеного кодом 4104) подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів- ТІ14092022 від 14.11.2022;

9. договір (контракт) на перевезення ЄФ 568023 від 07.02.2023;

Декларантом, в інтересах позивача ТОВ "АВТО ТРЕНД" отримано електронне повідомлення (запит) митного органу, в якому останнім повідомлено декларанта, що у зв`язку з надходженням до ВМВ УАМП, МВ та МТР запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1,3 в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСАУР (Порядок здійснення аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476) У відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів. На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом та з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476…»

У відповідь на це повідомлення декларант з листом №12 від 26.06.2023 р. додатково направив на адресу митниці платіжні доручення №000981328 від 29.05.2023 р. та №000986636 від 02.06.2023 р. та повідомлено, що підприємством надано усі документи, які підтверджують усі складові митної вартості.

У рішенні про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000254/2 митним органом зазначено причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 57, 58,59. 60,62.63 Митного кодексу України, а саме:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам наведеним у главі 9 МКУ. в зв`язку з тим. що використані декларантом відомості но підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим. що документи подані декларантом та зазначені у частиш другій статті 53 МКУ, містять розбіжності та/або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

- декларантом надано рахунок на транспортні витрати N 3783 від 20.03.2023 та довідку транспортних витрат № 4484 3783 від 20.05,2023 від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення CMR, що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості;

- у наданому рахунку транспортних послуг № 3783 від 20.06,2023 відсутня інформація щодо експедиційних послуг за межами митної території України , що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості;

- декларантом не надано документів щодо вартісних характеристик від виробника товару (прайс-листи. калькуляція, тощо.);

- декларантом не надано декларації країни відправлення, наявність якої передбачено п 2.3 контракту № Т114092022 від 14.11.2022.У зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст 53 МКУ та відмовою декларанта надати додаткові документи, щодо митної вартості товару;

2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари;

3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари;

4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат па виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;

5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митною органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 1) 7.03 $/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС цінова інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін; №UA209230/2023/63078 від 14.06.2023.

Так, стосовно посилання митного органу на те, що рахунок на транспортні витрати N 3783 від 20.03.2023 та довідку транспортних витрат № 4484 3783 від 20.05,2023 від особи , яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення CMR, представник позивача пояснив, що кк випливає з Договору № ЄФ568023 про транспортно-експедиційне обслуговування від 07.02.2023 (п. 2.1.1), за рахунок Клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, погоджених Сторонами, а також надати інші послуги Клієнтові за погодженням Сторін. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ - коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна.

Відтак, експедитор не зобов`язаний безпосередньо здійснювати перевезення, а лише його організовує, але рахунок від експедитора містить достатньо інформації ,щоб перевірити відомості про вартість транспортування як складову митної вартості товарів.

На спростування аргументу відповідача стосовно того, що в наданому рахунку транспортних послуг № 3783 від 20.06,2023 відсутня інформація щодо експедиційних послуг за межами митної території України, представник позивача вказав, що у рахунку №3783 містяться відомості про транспортно-експедиційні послуги за межами України в сумі 67 139,95 грн. і ця сума була додана до митної вартості Товару при розмитненні.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023, матеріалами справи підтверджено, що декларантом Золотарьовою Н. А. в інтересах ТОВ "АВТО ТРЕНД" було подано до Харківської митниці ЕМД 23UA25U3 від 04.07.2023 разом із наступним пакетом документів:

1. пакувальний лист б/н від 15.05.2023;

2. рахунок-фактура (інвойс) UKE1 від 15.05.2023;

3. коносамент HYSF від 28.04.2023;

4. автотранспортна накладна б/н від 29.06.2023;

5. сертифікат про походження товару 23С4403А2228/03090 від 16.05.2023;

6. рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги -- 4112 від 29.06.2023;

7. документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка транспортних витрат 3651 4112 від 29.06.2023;

8. зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу (крім позначеного кодом 4104) подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів- RA03082022 від 03.08.2022;

9. договір (контракт) на перевезення ЄФ 568023 від 07.02.2023 р.

Декларантом, в інтересах позивача ТОВ "АВТО ТРЕНД", отримано електронне повідомлення (запит) митного органу, в якому останній вказав, що у зв`язку з надходженням до ВКМВ УМП, КМВ та МТРЗЕД залиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1 в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСАУР (Порядок здійснення аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476) У відповідності до вимог п.5 ст.55 та л.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або з використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом та з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 №11/2-10.16/11627-еп; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476…»

У відповідь на це повідомлення декларант з листом №13 від 04.07.2023 р. додатково направив на адресу митниці платіжне доручення №50JBKLN6 від 13.06.2023 р. та повідомлено, що підприємством надано усі документи, які підтверджують усі складові митної вартості.

У п. 33 рішення про коригування про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000257/2 зазначено причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54. 55. 57, 58,59. 60,62.63 Митного кодексу України:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ. в зв`язку з тим. що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим. що документи подані декларантом га зазначені у частині другій етапі 53 МКУ, містять розбіжності та/або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

- декларантом надано рахунок за транспортні витрати № 4112 від 29.06.2023 та довідку транспортних витрат № 3651 4112 від 79.06.2023 від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення CMR, що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості;

- в наданому рахунку транспортних послуг № 4112 від 29.06.2023 відсутня інформація щодо експедиційних послуг за межами митної території України, що свідчить про можливість недодання всіх складових до розрахунку митної вартості, відсутнє платіжне доручення про сплату за перевезення;

- декларантом не надано документів щодо вартісних характеристик від виробника товару (прайс-листи, калькуляція, тощо);

- декларантом не надано декларацію країни відправлення та не зроблено верифікацію експортної митної декларації відповідно до вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10 16/11627-еп, наявність якої передбачено п. 2.4. контракту № RA03082022 від 03,08.2022. Також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст.53 МКУ, та відмовою декларанта надати додаткові документи, щодо митної вартості товару;

2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари;

3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари:

4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані, - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;

5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України;- прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить; товар 1) 9,73 $/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС цінова інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін: N U А205030/2023/011679 від 04.07 2023 При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476 Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до етапі 64 МКУ Розрахунок митної вартості складає: товари 1) 9,73 S/кг».

Стосовно твердження митного органу, що декларантом надано рахунок за транспортні витрати № 4112 від 29.06.2023 та довідку транспортних витрат № 3651 4112 від 79.06.2023 від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення CMR, представник позивача у позовній заяві звернув увагу, що як випливає з договору № ЄФ568023 про транспортно-експедиційне обслуговування від 07.02.2023 (п. 2.1.1), за рахунок Клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, погоджених Сторонами, а також надати інші послуги Клієнтові за погодженням Сторін. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ - коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна.

Відтак, експедитор не зобов`язаний безпосередньо здійснювати перевезення, а лише його організовує, але рахунок від експедитора містить достатньо інформації щоб перевірити відомості про вартість транспортування як складову митної вартості товарів.

На спростування аргументу відповідача стосовно того, що у наданому рахунку транспортних послуг № 4112 від 29.06.2023 відсутня інформація щодо експедиційних послуг за межами митної території України, що свідчить про можливість недодання всіх складових до розрахунку митної вартості, представник позивача звернув увагу суду, що у рахунку №4112 містяться відомості про транспортно-експедиційні послуги за межами України в сумі 67 139,95 грн. і ця сума була додана до митної вартості Товару при розмитненні.

Щодо інших зауважень митного органу, які є аналогічними підставами для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023, суд звертає увагу на наступне.

Так, стосовно посилань митного органу про ненадання позивачем до митного оформлення каталогів, специфікацій, прайс-листів від виробника товару, суд зазначає, що згідно із ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності таких додаткових документів): 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, 7) копію митної декларації країни відправлення.

Відтак зазначені документи не входять в перелік обов`язкових документів, які має надати декларант до митного органу, який передбачений ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Надання цих документів не передбачено ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, як обов`язкове.

Крім того, прайс-лист є документами довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено типової форми для них. Згідно з загальноприйнятою світовою практикою, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов оплати, торгової марки чи технічних характеристик товарів, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару.

Щодо відсутності експортної декларації країни відправлення, а також прайс-листів та калькуляцій від постачальника, суд зазначає, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Відтак, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару. За вказаних обставин, суд відхиляє даний довод відповідача.

Щодо посилання митного органу на відсутність верифікації експортних митних декларацій відповідно до вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 р. №11/2-10.16/11627-еп, зазначаємо, що проведення верифікації експортної митної декларації не передбачено положеннями чинного МК України або інших законів, а передбачене лише листом ДСМУ від 08.10.2010 р. №11/2-10.16/11627-еп. Однак зазначений лист адресований начальникам регіональних митниць, не зареєстрований в Міністерстві юстиції України, носить суто інформаційний характер та передбачений лише для митних органів, і не містить жодного правового обов`язку ані для громадян України, ані для суб`єктів господарювання.

Аргумент митного органу щодо ненадання позивачем документів на підтвердження навантаження, розвантаження товару, суд вважає необґрунтованим та зазначає, що відповідач не надав суду доказів того, яким чином це вплинуло на визначення митної вартості товару.

При цьому, у даному випадку мали місце умови поставки FOB - пункт угоди в морській торгівлі, який передбачає, що продавець зобов`язаний доставити товар і завантажити його на борт корабля власним коштом. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

За вказаних обставин, саме продавець несе витрати по доставці та навантаженню товару на борт судна.

Стосовно доводів представника відповідача щодо не підтвердження декларантом документально всіх складових митної вартості товарів та документи містять розбіжності, що послугувало підставою для запиту додаткових документів в порядку, передбаченому ч.3 cт.53 Митного кодексу України суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що підприємством позивача було надано до митного оформлення необхідний перелік документів, передбачений ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України.

Однак, як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірних у даній справі рішень не було наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів. При цьому, такий запит повинен містити як обґрунтування причин запиту, так і конкретизацію того які саме складові митної вартості не підтверджені або викликали сумніви, в чому саме полягають розбіжності, чи впливають вони на митну вартість, які додаткові документи можуть спростувати ці сумніви.

Як свідчать наявні в матеріалах справи, докази зазначених обґрунтувань митним органом під час листування із декларантом наведено не було, проте наведено у спірних у даній справі рішеннях про коригування митної вартості.

Також, відповідачем не було наведено у оскаржуваних рішеннях ніяких відомостей про характеристики товарів, умови постачання цих товарів або інші комерційні умови (торгова марка, виробник), до ціни яких було скориговано вартість поставлених підприємством позивача товарів.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що доводи митного органу стосовно наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, для витребування від позивача додаткових доказів, визначених приписами п.1 ч.3 ст.53 Митного кодексу України, стосовно спірних у даній справі митних декларацій не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а подані декларантом до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену товариством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Щодо визначення митним органом у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023 як джерела інформації по товарам, наявну у митного органу цінову інформацію щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних декларацій, суд звертає увагу, що у постановах Верховного Суду від 17.01.2022 у справі №520/2000/19, від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020, від 07.12.2023 у справі № 380/23618/21 викладено правові висновки, які передбачають, що при застосуванні резервного методу крім номера та дати митної декларації має бути зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Позиція Верховного Суду України при вирішенні спорів про коригування митної вартості товарів полягає у наступному: посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні про коригування допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Проте, текст оскарженого рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Відповідачем зазначено лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки..

Судом установлено, що у спірних рішеннях відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митних декларацій, які були взяті за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, умови поставки та країну походження товару, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначивши обсяги партії товару, митна вартість якого товару (назва, характеристики) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

При цьому, оскільки відповідачем не надано жодних доводів та доказів стосовно подібності вказаних товарів, то зазначене свідчить про необґрунтованість вказаних доводів відповідача.

Водночас, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом - Правила №598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023 вбачається, що останні не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесених рішень про коригування митної вартості № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023.

Стосовно доводів представника відповідача, викладених у спірних у даній справі рішеннях № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023 щодо не підтвердження декларантом документально всіх складових митної вартості товарів та документи містять розбіжності, що послугувало підставою для запиту додаткових документів в порядку, передбаченому ч.3 cт.53 Митного кодексу України, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що підприємством позивача було надано до митного оформлення необхідний перелік документів, передбачений ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України.

Однак, як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірного у даній справі рішення не було наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів. При цьому, такий запит повинен містити як обґрунтування причин запиту, так і конкретизацію того які саме складові митної вартості не підтверджені або викликали сумніви, в чому саме полягають розбіжності, чи впливають вони на митну вартість, які додаткові документи можуть спростувати ці сумніви.

Як свідчать наявні в матеріалах справи, докази зазначених обґрунтувань митним органом під час листування із декларантом наведено не було, проте наведено у спірних у даній справі рішеннях про коригування митної вартості № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023.

Також, відповідачем не було наведено у оскаржуваних рішеннях ніяких відомостей про характеристики товарів, умови постачання цих товарів або інші комерційні умови (торгова марка, виробник), до ціни яких було скориговано вартість поставлених підприємством позивача товарів.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що доводи митного органу стосовно наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, для витребування від позивача додаткових доказів, визначених приписами п.1 ч.3 ст.53 Митного кодексу України, стосовно спірних даній справі митних декларацій не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Інші доводи митного органу, які зазначені ним, у відзиві на позов, судом до уваги не приймаються, оскільки останні не покладені в основу спірних рішень про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023.

Вищевикладені обставини свідчать про не підтвердження під час розгляду справи правомірності рішень Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 та № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023, у зв`язку з чим останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Згідно із положеннями ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Також, представником позивача разом із позовними вимогами було заявлено клопотання про стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, а в подальшому до суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, згідно якого вартість таких витрат для позивача склала 5000,00 грн.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню представника позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст.132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст.26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч.3 ст.27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Під час, розгляду справи встановлено, що між підприємством позивача та Адвокатським бюро Лончак було укладено договір про надання правової допомоги №87 від 03.04.2023.

Відповідно до додаткової угоди №6 від 07.07.2023 р. до договору № 87 від 03.04.2023 р. про надання адвокатським бюро правової допомоги, Товариство з обмеженою відповідальністю '"АВТО ТРЕНД" та Адвокатське бюро ЛОНЧАК визначили наступні умови та вартість надання правової допомоги: виконавець зобов`язується здійснити наступні дії щодо оскарження актів індивідуальної дії щодо оскарження актів індивідуальної дії рішень про коригування митної вартості товарів, прийнятих ВП Харківською митницею Державної митної служби України: UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023 року, UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023 року, UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023 року

Дії по оскарженню включають в себе: складання позовної заяви 5000,00 грн.; складання інших необхідних процесуальних документів в ході розгляду справи в суді (заяв, клопотань, відповіді на відзив, заперечення) в рамках доручення 1000,00 грн. (в разі наявності), участь у судових засіданнях по справі з розрахунку 1000,00 грн. за 1 судове засідання (в разі наявності). Вартість послуг становить 5000,00 (п`ять тисяч) гривень. Порядок оплати сторонами визначено в наступному порядку: оплата в сумі 5000,00 грн. до 31 травня 2023 p.

Представником позивача до матеріалів справи також долучено копії рахунку-фактури №ЛО-000007 від 14.07.2023 року, згідно якого за послуги Юридичні послуги, згідно договору №87 від 03.04.2023 року, додаткові угоди №5,6 у кількості 2, - ціна без ПДВ - 5000,00 грн., сума без ПДВ 10000,00 грн., та платіжної інструкції №11163 від 17.07.2023 року про сплату вартості юридичних послуг у сумі 10000,00 грн.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що в рамках надання послуг за договором про надання правової допомоги позивачу було надано послуги з професійної правничої допомоги.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

Суд зазначає, що враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що сума, заявлена позивачем щодо сплати професійної правничої допомоги є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що на користь позивача підлягає стягненню сума суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Також, на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 8241,45 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТРЕНД» (пров. Сімферопольський, буд. 6,м. Харків,61052, ) до Харківської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби України (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків,61003, ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці ВП Держмитслужби України № UA807000/2023/000277/2 від 09.06.2023, № UA807000/2023/000254/2 від 27.06.2023, № UA807000/2023/000257/2 від 05.07.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТРЕНД» () за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби України () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8241 (вісім тисяч двісті сорок одна) грн.45 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТРЕНД» () за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби України () витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко