Справа № 500/4906/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/4906/24 пров. № А/857/31027/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Юзьків М.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 28 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

14.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області) від 02.11.2023 № 05, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу повністю періоди роботи за 1995, 1997 та 1999 роки в колгоспі-агрофірмі "Новосілка" та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком з урахуванням зарахованого страхового стажу.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 року у справі № 500/4906/24 ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що пенсійним органом протиправно не зараховано страховий стаж за період роботи за 1995, 1997, 1999 роки в колгоспі-агрофірмі "Новосілка" з огляду на відсутність даних про реорганізацію вказаного підприємства. Оскільки матеріалами справи такий факт підтверджено, то слід зарахувати спірний період до страхового стажу позивача та зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ в Житомирській області, яке у своїй скарзі просило таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що оскільки відсутні документи про реорганізацію підприємства агрофірми колгоспу «Новосілка» в агрофірму «Новосілка», то пенсійним органом страховий стаж позивача за період роботи за 1995, 1997, 1999 роки зараховано по фактично відпрацьованим вихододням. Таким чином, страховий стаж позивача становить 18 років 09 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31.10.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Житомирській області.

Листом від 16.01.2024 № 1900-0215-8/2509 ГУ ПФУ в Тернопільській області повідомлено позивача про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до рішення ГУ ПФУ в Житомирській області № 05 від 02.11.2023. Причиною вказаної відмови у призначені пенсії стало те, що страховий стаж позивачу за період роботи за 1995, 1997 та 1999 роки в колгоспі "Новосілка" зараховано по фактично відпрацьованим вихододням, оскільки відсутні дані про реорганізацію підприємства агрофірми-колгосп "Новосілка" в агрофірму "Новосілка". Довідка про реорганізацію підприємства відсутня.

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційним судом встановлено, що спір у цій справі стосується незарахування пенсійним органом до страхового стажу позивача повністю періодів роботи за 1995, 1997 та 1999 року з підстав відсутності довідки про реорганізацію підприємства агрофірми-колгосп "Новосілка" в агрофірму "Новосілка".

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як слідує з трудової книжки колгоспника у період з 01.07.1982 по 31.12.2002 позивач працював в колгоспі "Шляхом Леніна", який відповідно до протоколу № 3 від 30.08.1991 реорганізовано в агрофірму-колгосп "Новосілка", на посаді водія, що підтверджується архівною довідкою від 15.10.2020 № Х-547 виданою Заліщицьким районним трудовим архівом Тернопільської області Заліщицької районної ради (а.с. 19, а.с. 12). Вказана довідка видана на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці агрофірми - колгоспу "Новосілка" за 1982-2002 роки.

Також у трудовій книжці позивача наявні записи про виконання річного мінімуму трудоднів за оспорюваний період роботи 1995, 1997, 1999, а саме:

- у 1995 році із встановленого мінімуму 230 трудоднів, відпрацював 150 трудоднів;

- у 1997 році із встановленого мінімуму 150 трудоднів, відпрацював 131 трудодень;

- у 1999 році із встановленого мінімуму 150 трудоднів, відпрацював 135 трудоднів.

При цьому зазначенні періоди роботи зараховані в страховий стаж роботи (а.с. 10).

Окрім того, з архівної довідки Витяг з книги трудового стажу агрофірми-колгоспу "Новосілка" від 15.10.2020 № Х-546, виданої Заліщицьким районним трудовим архівом Тернопільської області Заліщицької районної ради, видно, що:

- 1995 рік зараховано ОСОБА_1 у стаж відповідно до протоколу № 1 від 26.12.1995;

- 1997 рік зараховано ОСОБА_1 у стаж відповідно до протоколу № 1 від 11.12.1997;

- 1999 рік зараховано ОСОБА_1 у стаж відповідно до протоколу № 1 від 24.12.1999 (а.с. 11).

Також в матеріалах справи наявні копії протоколів № 1 від 26.12.1995, № 1 від 11.12.1997 та № 1 від 24.12.1999, відповідно до яких 1995, 1997 та 1999 роки зараховано позивачу в страховий стаж.

Як слідує з рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії позивачу, ГУ ПФУ в Житомирській області не зараховано у повному обсязі до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за 1995, 1997, 1999 у колгоспі "Новосілка" з підстав відсутності довідки про реорганізацію підприємства агрофірми - колгоспу "Новосілка" в агрофірму "Новосілка".

У відповідь на адвокатський запит № 19/24 від 26.03.2024 архівний відділ № 4 Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області листом від 29.03.2024 № 360 повідомив, що довідка про реорганізацію підприємства агрофірми-колгоспу "Новосілка" в агрофірму "Новосілка" в архів не передавалася, а тому відсутня. При цьому, надано історичну довідку агрофірми-колгоспу "Новосілка", відповідно до якої на зборах уповноважених членів колгоспу "Шляхом Леніна" с. Новосілка Заліщицького району Тернопільської області (протокол № 3 від 30.08.1991) вирішено питання реорганізації колгоспу в агрофірму-колгосп.

Суд першої інстанції вірно встановив з відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що станом на момент припинення підприємство з кодом перебувало в статусі Колективного підприємства агрофірми-колгоспу "Новосілка", яке зареєстроване 29.03.1992, тобто агрофірма-колгосп "Новосілка" не була реорганізована в агрофірму "Новосілка", що унеможливлює надання позивачем пенсійному органу довідки про реорганізацію, відсутність якої стала підставою відмови позивачу в призначенні пенсії за віком.

Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій пенсійного органу щодо незарахування повністю до страхового стажу спірних періодів роботи позивача.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для скасування судового рішення немає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі № 500/4906/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк