Справа № 689/355/25
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 689/355/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчик О.М.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

13 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, інспектора ВП №3 Літвінчука М.С., в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4107917 від 19.02.2025 року, якою його притягнено до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області рішенням від 17.03.2025 в задоволенні позову відмовив. Суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КпАП, яке доведено належними та допустимими доказами. Відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що автомобіль поліції рухався по внутрішньому колу, сигналів зміни руху не подавав, тому виїзд авто позивача на перехрестя з круговим рухом жодним чином не створювало перешкод для руху в паралельній смузі руху.

Вважає, що поліцейським у постанові невірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, а саме, вказано п.16.11, тоді як правильним є п.16.12.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.02.2025 інспектором ВП №3 Літвінчуком М.С. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4107917, на підставі якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за те, що він 19.02.2025 року о 15 годині 24 хвилин в селищі Ярмолинці по вулиці Хмельницька, 55Б, керуючи транспортним засобом по другорядній дорозі не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі чим порушив п. 16.11 ПДР України.

Ця обставина підтверджується копією постанови серії ЕНА № 4107917 від 19.02.2025.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до абз.3 п.16.12 Правил дорожнього руху перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10., надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як встановлено судом першої інстанції з відеозапису оглянутого судом, під час наближення ОСОБА_1 на своєму транспортному засобі до перехрестя з круговим рухом, по ньому уже рухався поліцейський автомобіль. При цьому, ОСОБА_1 , не пригальмовуючи на не зупиняючись, не надає перевагу в русі поліцейському автомобілю, а виїжджає та продовжує рух по перехрестю з круговим рухом.

Крім того, інспектором Літвінчуком М.С., позивачу у встановленому законом порядку були роз`яснені його права згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі право на отримання правової допомоги.

Також, поліцейський на прохання позивача надав відеозапис вказаного правопорушення, який позивач оглянув.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання представника позивача на те, що поліцейським у постанові невірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, а саме, вказано п.16.11, тоді як правильним міг би бути п.16.12., враховуючи наступне.

Так, зазначене правопорушення мало б місце на перехресті, де організовано круговий рух, позначене дорожнім знаком 4.10, про що зазначив представник відповідача. В даному випадку зі сторони позивача мало місце порушення абз.3 п.16.12 Правил дорожнього руху, згідно з яким перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10 , надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

При цьому, перед виїздом на зазначене перехрестя, де організовано круговий рух, встановлено дорожні знаки «кінець головної дороги» і «дати дорогу», що позивачем визнано.

Тобто, перехрестя, де організовано круговий рух, є головною дорогою, а всі інші, які до нього прилягають, є другорядними дорогами безпосередньо перед в`їздом на нього.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що п.16.12 Правил дорожнього руху (регулювання проїзду транспортних засобів на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух) є конкретизацією п.16.11., а саме, регулювання дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг (головній та другорядній).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано не вважав, що дії поліцейського, який у оскаржуваній постанові зазначив, що позивач порушив п.16.11 Правил дорожнього руху, є неправомірними та не впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 4107917 від 19.02.2025 року відповідає всім передбаченим вищевказаною статтею вимогам, та свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КпАП, яке доведено належними та допустимими доказами. Відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.