Справа № 629/892/25
Суддя: ТКАЧЕНКО О. А.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/892/25
Провадження№2-а/629/14/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Ткаченка А.О., за участю секретаря Торенко Ю.П., представника позивача Михайловина Д.В., представника відповідача Амельченка С.О., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом адвоката Михайловина Дмитра Васильовича діючого в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії №002100 від 29.10.2024 про накладення адміністративного стягнення Відділом державного нагляду контролю у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-2 КУпАП; судові витрати покласти на відповідача, стягнувши їх за рахунок бюджетних асигнувань. Позовна заява обґрунтована тим, що зазначеною постановою керівника ТОВ «Агро Тандем» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. Підставою для винесення постанови зазначено те, що 29.10.2024 року на а/д Р-51 «Мерефа-Лозова-Павлоград» 119 км при проведенні перевірки транспортного MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 що перевозив вантаж за ТТН №1018 від 29.10.2024 виявлено порушення п.22.5 ПДР, та встановлено, що вантажовідправником було внесено відомості про масу вантажу до ТТН №1018 від 29.10.2024, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри на 12,7%, чим порушено ст.132-2 КУпАП, внесення відомостей, які перевищують встановлені законодавством нормативно-правові (вагові) параметри понад 10% але не більше 20% (включно). Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, жодного правопорушення за ст. 132-2 КУпАП позивач ОСОБА_1 не вчиняв. При винесенні оскаржуваної постанови 002100 відповідач, в особі посадових осіб структурного відділу, не виконав вимоги передбачені ст.280 КУпАП та наклав стягнення за відсутності в діях особи будь якого порушення. Також відповідач: не вказав в яких діях (бездіяльності) саме позивача вбачається порушення, і яке відношення позивач має до описаних в суті порушення обставин, транспортного засобу, які саме параметри перевищено та інші деталі порушення; не зазначені розрахунки чи інші вихідні дані які встановив відповідач, перевіряючи наявність порушень та перевищень; не повідомлено позивача про розгляд справи відносно нього, оскільки 29.10.2024 ніби то виявлено порушення і в цей же день 29.10.2024 накладено стягнення та взагалі не забезпечено дотримання прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП, під розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладення стягнення. З урахування цього вважає постанову № 002100 незаконною та звертається з позовом про скасування такої постанови.

У відзиві на позовну заяву Державна служба України з безпеки на транспорті просила відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так, 29.10.2024 посадовими особами Укртрансбезпеки здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) відповідно до направлення від 25.10.2024 № НР003158. 29.10.2024 на ділянці автомобільної дороги Р-51 «Мерефа-Лозова-Павлоград», 119 км, було зупинено транспортний засіб МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Під час проведеної перевірки здійснено габаритно-ваговий контроль зазначеного транспортного засобу та встановлено перевищення визначених законодавством габаритно-вагових норм, а саме: загальна маса транспортного засобу склала 43,3 т при допустимих 40 т (8,25% перевищення), навантаження на одиничну вісь 12,9 т при нормативно допустимих 11,5 т (12,17 % перевищення). Таким чином, позивач порушив пункт 22.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого максимальне значення для автомобільних доріг державного значення двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом складає 40 т. Відповідач зазначає, що саме на вантажовідправника вантажу покладається відповідальність за внесення (зазначення) ним відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним. Тому, виходячи з відомостей товарно-транспортної накладної, наданої водієм, та з результатів проведеного фактичного зважування транспортного засобу, посадовими особами Укртрансбезпеки було зафіксовано порушення, відповідальність, за яке передбачена ст.132-2 КУпАП. Так, згідно відомостей товарно-транспортної накладної від 29.10.2024 № 1018, маса брутто зазначена 40,1 т, проте за результатом зважування встановлено, що загальна маса транспортного засобу склала 43,3 т. Отже, відомості про масу вантажу в ТТН не відповідають фактичним даним та перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри на 12,17 %. При встановленні обставин особи відповідальної за вчинення вказаного правопорушення виявлено, що належить юридичній особі ТОВ «Агро Тандем» та відповідає відомостям щодо її місцезнаходження за адресою: вул.Свободи,55, м.Лозова, Харківської області. Відтак особою відповідальною за вчинення вказаного правопорушення є ТОВ «Агро Тандем» в особі керівника Кривородька В.О.

У додаткових письмових поясненнях представник позивача, зазначив що ОСОБА_1 притягнули до відповідальності, як вантажовідправника, за ч.2 ст.132-2 КУпАП. Диспозиція ч.2 ст.132-2 КУпАП передбачає внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до ТТН, які не відповідають фактичним даним і які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 10 відсотків до 20 відсотків включно. Для відповідальності за ч.2 ст.132-2 КУпАП має бути порушення не всіх параметрів, а лише габаритів і маси вантажу, які передбачені у підпунктах «а» і «б» п.22.5 ПДР. У постанові від 29.10.2024 №002100 вказано що ОСОБА_1 порушив вагові параметри на 12,7 %. Саме вагові, які передбачені у підпункті "а" п. 22.5 ПДР. Відповідач надав результати габаритно-вагового контролю та посилається на те, що за результатами зважування КТЗ під час перевірки фактичні вагові параметри автомобіля становили 43,300 кг. У п.п. «а» п. 22.5 ПДР вказаний ваговий норматив для автомобіля - 40 т, або 40000 кг. Отже, якщо співставити показники, то маємо таке: нормативна вага - 40000 кг; фактична вага - 43300 кг; ((43300 кг / 40000 кг) * 100%) - 100 % = 8,25%. Тобто, за документами відповідача документально підтверджено перевищення вагового параметра (маси) лише на 8,25%, а не 12,7 % як це вказано у постанові від 29.10.2024 №002100. Також диспозиція ч.2 ст.132-2 КУпАП передбачає відповідальність лише за перевищення вагових параметрів від 10 % до 20 %. А відповідач надав дані про перевищення на 8,25%, що менше ніж 10 %, які вказані у частині 2 статті 132-2 КУпАП. Таким чином за відсутності підтвердження перевищення вагового параметра у межах 10-20% відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-2 КУпАП. Тому позивача незаконно притягнули до відповідальності за частиною 2 ст.132-2 КУпАП. Відповідач помилково ототожнює параметр "навантаження на вісь", який передбачений у п.п. "в" п. 22.5 ПДР із "ваговим параметром", який вказаний у п.п. "а" п. 22.5 ПДР, адже у ч.2 ст.132-2 КУпАП відсутнє посилання на "навантаження на вісь", вказано лише про ваговий параметр і габарити. Крім того, параметр "навантаження на вісь" не вноситься до ТТН взагалі, що виключає його врахування у ст. 132-2 КУпАП. Враховуючи вищевикладене просив позов задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача адвокат Михайловин Д.В. в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з наведених у ньому та додаткових поясненнях підстав.

Представник відповідача Амельченко С.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з наведених у відзиві підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті Кіштулинець Р.В. №002100 від 29.10.2024, ОСОБА_1 , керівника ТОВ «Агро Тандем», , юридична адреса: Харківська область, м.Лозова, вул.Свободи, 55, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що 29.10.2024 о 13-30 год. на Р-51 «Мерефа-Лозова-Павлоград» 119 км був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , що та встановлено, що вантажовідправником було внесено відомості про масу вантажу до ТТН № 1018 від 29.10.2024 року, що не відповідають фактичним даним та перевищують встановлені законодавством нормативно-правові (вагові) параметри понад 10% але не більше 20%.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлено Правилами дорожнього руху.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема: б) двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом на дорогах державного значення - 40 тон, місцевого значення 24 тон.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.132-2 КУПАП настає у разі: внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

У разі, якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, настає адміністративна відповідальність згідно з ч.2 ст.132-2 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Відповідно до п.11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу від 14.10.97 №363, товарно-транспортна накладна є основним документом на перевезення вантажів.

Згідно з п.1 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила), замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів.

Пунктами 10.1.,10.2.,10.3. розділу 10 Правил встановлено, що перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із Замовниками згідно з заявками (додаток 1) або за разовий договір (додаток 2). Заявка подається у вигляді та в строки, передбачені Договором. За погодженням сторін заявка може бути подана на один день, тиждень, декаду або місяць. Разові договори повинні бути укладені в письмовій формі. Відповідно до п. 11.1. розділу 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Обов`язкові реквізити, які зазначаються при оформленні товарно-транспортної накладної, визначено у ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», в якій перелічуються наступні реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що у ТТН №1018 від 29.10.2024, вантажовідправник зазначив: маса брутто 40,1 т. Згідно з Актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0055160 від 29.10.2024 року та довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.10.2024, фактична маса автомобіля разом з вантажем складає 43,3 т. Тобто при допустимій вазі двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом, яка складає 40 т, фактична вага зазначеного транспортного засобу при перевірці встановлена 43,3 т, перевищення вагового параметру складає 8,25 %, про що в своєму відзиві на позов також зазначає відповідач.

Вказане вагове перевищення підпадає під кваліфікацію за ч.1 ст.132-2 КУпАП, а саме: внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Однак в постанові про накладення адміністративного стягнення №002100 від 29.10.2024 відносно ОСОБА_1 , зазначено, що внесені відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри на 12,7 %, та дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.132-2 КУпАП, як внесення відомостей які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем на виконання обов`язку доказування правомірності спірної постанови не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-2 КУпАП, тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та підлягає скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд скасовує оскаржувану постанову та закриває справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-2 КУпАП.

На підставі ч.1 ст.139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.2,72-77,79,90,139,241-246,286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов адвоката Михайловина Дмитра Васильовича діючого в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову в.о.начальника відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті Кіштулинець Радіона Володимировича №002100 від 29.10.2024, про притягнення ОСОБА_1 , керівника ТОВ «Агро Тандем», , юридична адреса: вул.Свободи, 55, м.Лозова, Харківської області, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-2 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штраф у розмірі 17000 грн. скасувати.

На підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса: вул.Антоновича, б.51, м.Київ, 03150) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Михайловин Дмитро Васильович, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ №3132, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: м. Київ, вул.Антоновича, б.51, .

Представник відповідача: Амельченко Сергій Олександрович, адреса: м.Харків, площа Свободи, б.5, Держпром, 6 під`їзд, 7 поверх.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО