Справа № 640/39746/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

15 травня 2025 року Справа № 640/39746/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Епель О.В., суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В. перевіривши клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження та про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОСТВЕСТ" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОСТВЕСТ" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року апелянту було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду.

При цьому, колегія суддів виходила з того, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 13.02.2025, втім апеляційна скарга подана 24.04.2025, тобто з пропуском тридцятиденного строку.

Разом з тим, колегія суддів відзначила, що апелянтом вже подавалася апеляційна скарга на вказане рішення суду в межах строків на апеляційне оскарження. Втім, вона була йому повернута з огляду на неусунення ним її недоліків протягом строку, встановленого судом. Апелянт повторно звернувся до суду апеляційної інстанції, проте не усунув недоліки, які стали підставою для повернення "первинної" скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з тим, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження та не надав доказів сплати судового збору. Установлено апелянту строк для усунення її недоліків - 10 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Зазначені ухвали були отримані апелянтом в електронному кабінеті 30.04.2025.

Від апелянта надійшло клопотання у якому він просить поновити строк для подання апеляційної скарги та продовжити строк на усунення її недоліків.

У зазначеному клопотання апелянт стверджує, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду.При цьому, Головне управління ДПС у м. Києві повторно звернулось до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою вдруге - 24.04.2025, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне звернення.

Також апелянт зазначає, що не допустив необ`єктивного зволікання з поданням другої апеляційної скарги, а також що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання.

Щодо сплати судового збору ГУ ДПС у м.Києві зазначає, що 07.03.2025 Управління правового забезпечення ГУ ДПС у м. Києві звернулось із службовим листом від 07.03.2025 №3251/26-15-05-03-09 до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 34 050,00 грн. Втім, станом на дату звернення до суду з даною заявою до Управління правового забезпечення оригінал платіжного доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги не надходив у зв`язку з чим просить продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Також апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 22 серпня 2024 року у справі №320/11924/22.

Аналізуючи доводи заявника, судова колегія зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Водночас, як вже було встановлено судом апеляційної інстанції під час перевірки клопотання Апелянта, поданого разом з його апеляційною скаргою, оскаржуване рішення ухвалено 13.02.2025, втім апеляційна скарга подана 24.04.2025, тобто з пропуском тридцятиденного строку, визначеного КАС України.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що строк на апеляційне оскарження передбачений статтею 295 КАС України, і цей строк не зупиняється у зв`язку із залишенням без руху, поверненням апеляційної скарги, а також його відлік не підлягає обрахуванню від дати вручення копій ухвал про залишення без руху та повернення первинної апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає за доцільне звернути увагу, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Водночас апелянт не зазначає жодних доводів та не надає доказів існування непереборних обставин, які перешкоджали йому скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції для апелянта були забезпечені умови, за яких суб`єкт владних повноважень не тільки мав можливість, а й процесуальний обов`язок вжити всі можливі заходи задля доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження у межах максимального десятиденного строку, встановленого КАС України як згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025, постановленої за наслідками перевірки дотримання вимог КАС України первинно поданої апеляційної скарги, так і згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2025 за наслідками перевірки апеляційної скарги, яка подана повторно.

При цьому, апеляційний суд враховує усталену правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною зокрема у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21, згідно з якою строк на апеляційне оскарження в разі повторного подання апеляційної скарги, може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось у межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або впродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржник продемонстрував добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження і вжив усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції та не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів акцентує увагу на тому, що апелянт, звернувшись з цією апеляційною скаргою повторно, не усунув недоліки, які стали підставою для повернення первісної скарги ані під час її подання, ані на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від 30.04.2025, що свідчить про недобросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження.

Судова колегія приймає до уваги посилання контролюючого органу на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 та зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції не суперечать правовій позиції ВС. Позаяк, касаційний суд у зазначені справі констатував, що вдруге апеляційна скарга подана відповідачем у максимально короткий строк з моменту повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також що ним повністю усунуто недоліки первинної скарги, що є свідченням того, що відповідач намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на апеляційне оскарження.

Враховуючи усе вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для поновлення ГУ ДПС у м. Києві строку на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку, а тому суд не приймає до уваги посилання апелянта на відсутність у нього доказів сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №804/2979/17 від 15.05.2018, №822/276/17 від 07.06.2018.

Окрім того, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що нормами КАС України не передбачено додаткові строки для усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки приписами частини другої статті 169 КАС України закріплено крайній процесуальний строк на усунення недоліків заяви/скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, та який не може бути продовжено судом у порядку частини другої статті 122 КАС України, тому що його максимальна межа визначена КАС України.

Також, судова колегія відзначає, що згідно з п. 2 ч. 3 ст. 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у ст. 44 КАС України, ч. 1 якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

До того ж Верховний Суд у своїх постановах від 10.07.2018 у справі № 568/326/16-а, від 07.08.2018 у справі № 513/758/16-а, від 11.12.2018 у справі № 507/841/16-а, від 25.04.2019 у справі № 551/1024/16-а, від 14.05.2019 у справі № 802/1535/16-а, від 03.11.2022 у справі № 560/15534/21, від 28.11.2022 у справі № 560/10645/21, від 23.10.2023 у справі № 280/6435/22, від 26.09.2022 у справі № 560/403/22, від 03.11.2022 у справі № 560/15534/21, від 18.01.2023 у справі № 560/2836/22, від 31.01.2023 у справі № 380/4273/21, від 16.02.2023 у справі № 640/7964/21, від 28.02.2023 у справі № 400/6312/21, від 02.10.2024 у справі № 520/10306/2020 наголосив на тому, що: «Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.»;

« не є обґрунтованою підставою для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження посилання на неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги через відсутність коштів на рахунках. Верховний Суд зазначає, що відсутність та/або обмежене фінансування установи не може бути підставою як для звільнення його від сплати судового збору, так і для поновлення процесуального строку, встановленого законом.».

При цьому у рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що наведені в клопотанні апелянта підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними, а тому в задоволенні такого клопотання слід відмовити. Правові підстави для продровження строку на усунення недоліків - відсутні.

Отже, станом на 15.05.2025, визначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги усунуті не були, а саме: поважних причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у цій справі не наведено, докази сплати судового збору не надано.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 295, 299, ч. 2 ст. 321, ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження та про продовження строку на усунення недоліків апеляціної скарги- відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОСТВЕСТ" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк