Справа № 420/23906/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/23906/24

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

повний текст судового рішення

складено 08.10.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №420/23906/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

30.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області №44 від 20.06.2024 щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ; не зарахування до стажу державної служби періоду роботи на посаді спеціаліста І категорії та провідного спеціаліста Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради Донецької області з 19.07.2001 по 20.02.2012;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області перевести, починаючи з 28.05.2024 ОСОБА_1 , з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби період роботи на посаді спеціаліста І категорії та провідного спеціаліста Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради Донецької області з 19.07.2001 по 20.02.2012.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона має право на переведення з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ із зарахуванням до стажу державної служби період роботи на посаді спеціаліста І категорії та провідного спеціаліста Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради Донецької області з 19.07.2001 по 20.02.2012.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав викладених у відзиві на позовну заяву вказуючи, що в позивачки недостатньо стажу роботи на посадах державної служби. При цьому, період з 19.07.2001 по 20.02.2012 до стажу державної служби не зараховано, оскільки займана посада не відноситься до відповідних категорій посад державних службовців, який визначено статтею 25 Закону України «Про державну службу».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №420/23906/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №44 від 20.06.2024 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.05.2024 №1430 про переведення з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», зарахувавши до її стажу державної служби період роботи з 19.07.2001 по 20.02.2012.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи означене рішення в частині задоволення позовних вимог суд першої інстанції вказав, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржувану частину судового акту із прийняттям у відповідній частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ПФУ в Одеській області зазначає, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховуються до стажу державної служби.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи (загальне захворювання), яку обчислено згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

28.05.2024 ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Хмельницькій області скеровано заяву про переведення з пенсіі? по інвалідності згідно Закону Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону Украі?ни «Про державну службу».

За наслідком розгляду такого зверенння ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №44 від 20.06.2024 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону Украі?ни «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби.

У рішенні зазначено, що стаж державного службовця заявниці становить 9 років 9 місяців 8 днів. Період роботи з 19.07.2001 по 20.02.2012 до стажу державної служби не зараховано, оскільки займана посада не відноситься до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу». У зазначений період ОСОБА_1 працювала в управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської Ради Донецької області спеціалістом 1 категорії, особі присвоєно 11 ранг 6 категорії згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Не погодившись із таким індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, позивачка за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернулась до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Згідно із п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про державну службу» № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 роздозділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу» установлюються такі категорії посад державних службовців, зокрема, шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських адміністрацій, інші прирівняні до них посади.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами ч.9 ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII передбачено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII).

Згідно записів №24-28 трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у межах спірного періоду працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Авдіївської міської Ради Донецької області, а саме:

01.03.2001 - призначено на посаду спеціаліста І категорії відділу обліку та звітності;

19.07.2001 - присвоєно 11 ранг 6 категорії згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», прийнята присяга;

01.12.2006 - призначено на конкурсній основі спеціалістом І категорії відділу з надання житлових субсидій;

19.02.2007 - призначено на посаду провідного спеціаліста відділу з надання житлових субсидій як таку, що успішно пройшла стажування;

01.03.2007 - переведена на посаду провідного спеціаліста відділу грошових виплат та компенсацій, збережено 11 ранг 6 категорії посадових осіб місцевого самоврядування;

20.02.2012 - звільнено з посади за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку.

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ стаж державної служби обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби".

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.

Колегія суддів зазначає, що посада спеціаліста відділу Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської Ради Донецької області, яку у межах досліджуваного періоду займада позивачка, відноситься до категорії посад, перелік яких наведено у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Судом апеляційної інстанції установлено, що станом на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, тобто 01.05.2016, ОСОБА_1 займала посаду державної служби та мала 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що положеннями "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено можливість зарахування до стажу державної служби роботи (служби), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування.

Отже, оскільки позивачка є інвалідом ІІІ групи, має відповідний стаж на посаді державної служби, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, апеляційний адміністративний суд уважає правильним висновок окружного адміністративного суду про наявність у ОСОБА_1 права на переведення з пенсії по інвалідності згідно Закону Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону Украі?ни «Про державну службу».

Аналогічні правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 09.05.2023 у справі №560/928/20.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи Головного управління ПФУ в Одеській області про те, що період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховуються до стажу державної служби.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає правильним висновок окружного адміністратвиного суду про задоволення досліджуваної частини позову ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №420/23906/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов О.І. Шляхтицький