Справа № 420/4573/25
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 р. Категорія: 105000000м. ОдесаСправа № 420/4573/25
Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.,

час і місце ухвалення: м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Департаменту патрульної поліції до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Інни Миколаївни, в якій позивач просив суд: - визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коломієць Інни Миколаївни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору, а саме в сумі 26 800 грн.; - скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 74137011 від 13 лютого 2024 року в сумі 26 800 грн., винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Інною Миколаївною.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року адміністративний позов Департаменту патрульної поліції до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та скасування постанови повернуто позивачеві.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Зазначені адміністративні справи віднесені Кодексом адміністративного судочинства до окремої категорії термінових адміністративних справ.

За ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Так, в межах викладених позовних вимог позивач просить суд скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Інни Миколаївни від 13 лютого 2024 року у ВП № 74137011 про стягнення виконавчого збору в сумі 26 800 грн.

Водночас, з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише 13.02.2025 року.

Представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом у справі № 420/4573/25 не зазначено жодної причини пропуску ним такого строку майже на рік з вказаним адміністративним позовом щодо оскарження постанови від 13.02.2024 року про стягнення виконавчого збору у ВП № 74137011 в сумі 26 800, 00 грн., винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Інною Миколаївною.

Крім того, у вказаній заяві представник позивача підтверджує факт обізнаності про наявність оскаржуваної постанови від 13.02.2024 року, враховуючи направлення Департаментом патрульної поліції на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листа від 29.02.2024 року про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження № 74137011, в межах якого було винесено оскаржувану позивачем постанову.

Суд також критично ставиться до посилань представника позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду з вказаним адміністративним позовом на скасування в судовому порядку постанови про закінчення виконавчого провадження № 74137011 від 05.03.2024 року, винесену державним виконавцем, оскільки вказаний факт також не свідчить про наявність поважних причин пропуску позивачем встановленого законом 10-денного строку звернення до суду із адміністративним позовом у справі № 420/4573/25.

Таким чином, вказані представником позивача підстави пропуску ним строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними причинами в розумінні ч. 1 ст. 123 КАС України для пропуску особою встановленого строку звернення до суду з позовною заявою. При цьому будь-яких доказів того, що вищевказані підстави об`єктивно впливали та унеможливлювали подання даного адміністративного позову у період, починаючи з лютого 2024 року, у визначений законом строк, позивачем також не надано.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що причини пропуску строку звернення до суду, зазначені представником позивача у заяві про поновлення процесуального строку, не є поважними, а тому відсутні підстави для поновлення Департаменту патрульної поліції строку звернення до адміністративного суду в адміністративній справі № 420/4573/25.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі зазначеного суд доходить висновку, що недоліки адміністративного позову, зазначені в ухвалі суду від 18.02.2025 року, позивачем в повному обсязі усунуті не були, а тому суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу та додані до неї матеріали.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року по справі № 420/4573/25, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький