Справа № 440/9951/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 травня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/9951/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/9951/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15.08.2024 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язавши ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 та надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, який після отримання від ОСОБА_1 заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права не прийняв рішення про надання відстрочки від призову на військову службу або мотивовану відмову у наданні такої відстрочки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 заяву ОСОБА_1 від 07.08.2024 про забезпечення цього позову залишено без задоволення.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Ухвалою суду від 06.09.2025 заяву ОСОБА_1 від 05.09.2024 про залишення позову без розгляду у справі №440/9951/24 повернуто заявнику без розгляду.

12.05.2025 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, до яких надано докази надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" ОСОБА_1 на строк до 30.08.2025.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Предмет спору у цій справі зводиться до вимог щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

31.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до голови комісії, начальника Другого відділення Кременчуцького РТЦКСП підполковника ОСОБА_2 із заявою, в якій повідомив, що він є особою, яка на підставі абзацу 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. На підставі цього просив розглянути його заяву та оформити йому у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 24).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.06.2024 №3/3858 (а.с. 32-33) позивача повідомлено про те, що на засіданні комісії 28.06.2024 протоколом №6 його заява розглянута та прийнято рішення направити заяву з додатками до неї на доопрацювання - надати повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 видане повторно) та надати акт по встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) згідно з додатком 8 (акт встановлення догляду за батьком інвалідом).

Разом з цим з наданих 12.05.2025 додаткових пояснень відповідача суд з`ясував, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 30.08.2024 видано довідку №3/5873 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на строк до 30.08.2025 на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" - які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю (а.с. 54).

Тож на даний момент спір вичерпав себе внаслідок реалізації відповідачем власної ініціативи у позасудовому порядку.

При цьому у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень після виправлення оскаржуваних порушень.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Відтак провадження у справі №440/9951/24 підлягає закриттю.

Частиною другою статті 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як встановлено судом, при зверненні до суду з цим позовом позивач надав квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №40 від 07.08.2024 про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн за вимогу немайнового характеру (а.с. 5).

Враховуючи ту обставину, що суб`єкт владних повноважень - відповідач самостійно виправив оскаржуване порушення, суд у порядку ч. 6 ст. 7 КАС України застосовує аналогію закону в частині визначення порядку розподілу судових витрат, встановленого статтею 140 КАС України, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягненню 100% судових витрат, а саме: 1211,20 грн, які слід стягувати за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького РТЦКСП.

Інших судових витрат позивач не поніс.

На підставі викладеного, керуючись статтями 140, 238, 239, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі №440/9951/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.Б. Супрун