Справа № 761/7193/25
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/7193/25
Провадження № 2-а/761/578/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2025р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, підписана представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Ях`євим А.Ш., відповідно до якої сторона позивача просить суд:

-скасувати №ВОБр-955 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 08 лютого 2025р. про притягненя ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити вказану справу про адміністративне правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2025р. визначено головуючого суддю Волошина В.О.

Під час вивчення матеріалів заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2025р. вказану позовну залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Копію ухвали від 24 лютого 2025р. було направлено представнику позивача до його електронного кабінету (підсистема ЄСІТС «Електронний Суд») та було доставлено того ж дня, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

Крім того, копію вказаної ухвали було направлено представнику позивача в електронній формі на електрону адресу, зазначену представником у позові та доставлено 24 лютого 2025р. до електронної скриньки, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.

Суд виходить з того, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 20 січня 2023р. у справі №465/6147/18 (провадження №61-8101св22), від 30 листопада 2022р. у справі №759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 30 листопада 2022р. у справі № 725/486/22 (провадження №61-7107 св22).

Разом із тим, рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Cтаном на 14 травня 2025р., вимоги ухвали суду від 24 лютого 2025р. виконано не було. Заяв про усунення зазначених в ухвалі недоліків на адресу суду не надходило.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001р.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до п. 1) ч. 4 ст. 169 КАС України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, вважаю за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 169 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - визнати неподаним і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: