Справа № 990/167/25
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 травня 2025 року

м. Київ

справа №990/167/25

адміністративне провадження №П/990/167/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О. О.,

суддів: Білоуса О. В., Блажівської Н. Є., Желтобрюх І. Л., Яковенка М. М., розглянувши заяву судді Шишова О. О. про самовідвід у справі № 990/167/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та нечинними рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

установив :

14 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та нечинними рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2025 року визначено склад колегії суддів: Шишов О.О.- головуючий суддя, судді: Білоус О.В., Блажівська Н.Є., Желтобрюх І.Л., Яковенко М.М.

Верховний Суд ухвалою від 01 травня 2025 року залишив позовну заяву без руху, надав позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

У встановлений строк позивач подав заяву про усунення недоліків, до якої додав квитанцію про сплату судового збору та уточнену позовну заяву. У ній він змінив позовні вимоги, виклавши їх у такій редакції:

- визнати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 48/зп-25 від 12 березня 2025 року протиправним та нечинним у частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 49/зп-25 від 12 березня 2025 року протиправним та нечинним у частині, що стосується ОСОБА_1 .

14 травня 2025 року суддя Верховного Суду Шишов О.О. подав заяву про самовідвід, з посиланням на те, що у Верховному Суді на розгляді перебуває позов його дружини ОСОБА_2 , предметом оскарження в якому є рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, в якому вона бере участь. Суддя Шишов О.О. у заяві відзначив, що дотримання процедури проведення конкурсу він обговорював та він бажає, щоб його дружина пройшла конкурс і стала суддею суду апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи правові підстави, суддя посилається на Бангалорські принципи поведінки суддів, практику ЄСПЛ із зазначених питань. Крім того, у заяві зазначено про появу публікації в соціальних мережах та засобах масової інформації під назвою «Родинне правосуддя: як родичі суддів Верховного Суду оскаржують результати конкурсу», у якій висловлюється припущення щодо можливого впливу судді на формування судової практики в інтересах його дружини. З огляду на вказане та посилаючись на пункт 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя Шишов О.О. вважає, що не може брати участі у розгляді цієї справи.

Дослідивши матеріали позову, проаналізувавши мотиви та обґрунтування заявленого самовідводу, Суд виходить із такого.

Пунктом четвертим частини першої статті 36 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За правилами частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У пункті 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, у контексті якого слід враховувати особисті переконання і поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, у контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У пунктах 105, 106 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію. У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені резолюцією №2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (пункт 2.5).

Отже, суддя підлягає відводу не лише у разі існування фактів, які свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що обставини, зазначені у заяві про самовідвід, самі по собі не впливають на об`єктивність чи неупередженість судді Шишова О.О. при розгляді цієї справи.

З огляду на положення пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, для уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у неупередженості судді Шишова О.О. або будь-яких інших сумнівів в об`єктивному вирішенні цього спору, а також з метою сприяння підвищенню рівня довіри громадськості до судів, указану заяву належить задовольнити.

Керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України,

постановив:

Заяву судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Шишова Олега Олексійовича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Шишова Олега Олексійовича від участі у розгляді справи № 990/167/25.

Передати матеріали справи № 990/167/25 до секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду у порядку, передбаченому КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді: О. В. Білоус

Н. Є. Блажівська

І. Л. Желтобрюх

М. М. Яковенко