Справа № 640/7645/22
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7645/22 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерлайт" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерлайт» до Київської митниці, в якій позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товару № UA100320/2022/000002/2 від 14 січня 2022 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100320/2022/000049 від 14 січня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач зазначив, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не обґрунтовано неможливість визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, необґрунтовано визначення митної вартості товару за попередніми методами.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 справу прийнято до провадження та вирішено її розгляд здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товару № UA100320/2022/000002/2 від 14 січня 2022 року.

Визнано протиправною та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100320/2022/000049 від 14 січня 2022 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Київська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу відповідача до розгляду в порядку письмового провадження на 14.05.2025.

31.03.2025, під № 7162 до суду від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерлайт» зареєстровано 06.11.2013, основним видом діяльності за КВЕД є: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний).

Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЛАЙТ» укладено Контракт №CR06/06/2021 від 06.06.2021 щодо поставки світлотехнічної LED продукції, гальванічних елементів живлення, зарядних пристроїв згідно Додатків-Специфікацій, які є його невід`ємною частиною, на умовах FOB (ІНКОТЕРМС-2010).

Сторонами вищеозначеного контракту 02.08.2021 підписано Додаток-Специфікацію (Appendix-Specification) №5 із зазначенням батарейок загальною кількістю 1263032 штук, що розміщені в 2491 ящиках, загальною вартістю 76047,62 доларів США.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України товару позивачем, 13.01.2022 подано до Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №UA100320/2022/380317, на оформлення в митному режимі імпорт батарейок в асортименті:

1. Товар №1 (первинні батареї, діоксид-марганцеві, лужні, циліндричні, робоча напруга 1.5 B: ENERLIGHT MEGA POWER LR в асортименті, та первинні батареї, діоксид-марганцеві, лужні, циліндричні, робоча напруга 12 В: ENERLIGHT Special Aka, код товару , кількість 425840 штук, заявлена митна вартість 43468,34 доларів США.

2. ?Товар №2 (батарейки крона, лужні, діоксид-марганцеві, робоча напруга 9В ENERLIGHT MEGA POWER 6LR6BLI) код товару , кількість 2160 заявлена митна вартість 1125,22 доларів США.

3. Товар №3 (батарейки первинні, діоксид марганцеві, циліндричні (на основі карбонових електродів), робоча напруга I,5 В: ENERLIGHT Super Powe асортименті) код товару , кількість 779832 штук, заявлена митна в 35189,52 доларів США.

4. Товар №4 (батарейки первинні, діоксид марганцеві, крона (на основі цинк-карбоелектродів), робоча напруга 9 В: ENERLIGHT Super Power 6F22 FOL) код товару , кількість 7200 шт, заявлена митна вартість 1141,51 доларів США.

5. Товар Nє 5(батарейки первинні, літієві, елементи кнопкові, робоча напруга 3В, ENERUGHT LITHIUM CR 2032 BLI) код товару , кількість 48000 заявлена митна вартість 3485,31 доларів США.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів подано наступні документи:

Декларація митної вартості від 13.01.2022, що містить відомості про числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості.

Зовнішньоекономічний Контракт №CR06/06/2021 від 06.06.2021.

Додаток-Специфікацію (Appendix-Specification) №5 від 02.08.2021.

Інвойс (Commercial invoice) № 5 від 02.08.2021 із зазначенням батарейок загальною кількістю 1263032 штук.

Банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, а саме: банківський платіжний документ від 22.09.2021 на суму 15210,00 доларів США, банківський платіжний документ від 06.01.2022 на суму 60387,62 доларів США, та банківський платіжний документ від 06.01.2022 на суму 450 доларів США.

Договір на транспортно-експедиторське обслуговування №77 від 28.09.2017.

Рахунок-фактура №LS-4407147 від 13.12.2021.

Довідка про транспортні витрати №378379 від 13.12.2021 із підтвердженням вартості міжнародного морського перевезення вантажу у розмірі 225926.00 грн.

Коносамент (Bill of lading) S від 01.11.2021.

Автотранспортна накладна (CMR) №418740 від 12.01.2022.

Страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, а саме: Сертифікат про страхування №101044000/122 від 29.10.2021 із визначенням страхової премії у розмірі 5769,96 грн, Рахунок-фактура №101044000/122 від 29.10.2021 із визначенням страхового платежу за Сертифікатом №101044000/122 у розмірі 5769,96 грн, Генеральний договір добровільного страхування вантажів №101044000 від 01.11.2018.

Крім того, декларантом подано додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару :

Пакувальний лист (Packing list) №5 від 29.10.2021 із зазначенням батарейок загальною кількістю 1263032 штук (з яких: код товару (ENERLIGHT MEGA POWER LR в асортименті кількістю 423440 штук, та ENERLIGHT Special Akaline 23 GA кількістю 2400 штук), код товару (ENERLIGHT MEGA POWER 6LR6| BLI кількістю 2160 штук), код товару (ENERLIGHT Super Power R в асортименті кількістю 779832 штук), код товару (ENERLIGHT Super Power 6F22 FOL кількістю 7200 штук), код товару (ENERUGHT LITHIUM CR 2032 BLI кількістю 48000 штук), що розміщені в 2491 ящиках, загальною вагою нетто 18868,70 кг, загальною вагою брутто 20971,60 кг;

Прайс-лист (Price list) від 02.08.2021 чинний до 31.12.2021, що містить інформацію щодо 32 позицій асортименту продукції Продавця, серед яких є 18 позицій асортименту продукції, що є об`єктом даної зовнішньоекономічної операції

Копія митної декларації країни відправлення №71327056 від 30.10.2021.

За результатами розгляду поданих декларантом обов`язкових та додаткових документів Київською митницею надіслано:

1. Рішення про коригування митної вартості товарів №UA 100320/2022/000002/2 від 14.01.2022.

2. Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA/000049 від 14.01.2022, відносно митної декларації №UA100320/ від 13.01.2022 з відмовою у митному оформленні (випуску) товарів.

Незгода із прийнятими відповідачем рішеннями обумовила звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що надані ТОВ «Енерлайт» документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, відповідно до статті 64 МК України. У рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, на наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору.

Окрім цього, матеріалами справи документально не підтверджено факту надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі чого контролюючий орган розпочав процедуру консультацій.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк судом не було враховано недоліків поданого при митному оформленні пакету документів з точки зору встановлення митної вартості, тому, коригування митної вартості здійснено відповідно до чинних нормативно-правових актів.

Митницею було зазначено чіткі розбіжності, які містилися в поданих документах, а також зазначено, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, однак суд першої інстанції не дослідив наведені розбіжності у відзиві. Виключність повноважень митниць щодо здійснення державної митної справи, тобто митного контролю та митного оформлення, закріплено ст. 8 МК України.

Апелянт наголошує на тому, що інформація про товар, що підлягає митному оформленню, має повністю співпадати з відомостями, зазначеними в митній декларації декларантом, та узгоджуватись з відомостями з комерційних/товаросупровідних документів, перелік яких визначений в ст. 53 МК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України, передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 1 та ч. 2 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За ч. 4 ст. 52 МК України, у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей (ч.ч. 8, 9 статті 52 МК України).

За правилами ч. 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України, передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до положень ч. 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України, передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1-3 статті 54 МК України, передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України, передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 12 статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Згідно з нормами ч. 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч. 7 статті 55 МК України).

Згідно з ч. 8 вказаної статті МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до положень ч. 9 статті 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Так, положення статті 57 МК України, встановлюють, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 14 січня 2022 року (графа 33 - обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості) вбачається, що декларантом до митного оформлення надано документи, які не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості та містять розбіжності, а саме:

1) відповідно до п. 4.5 контракту № CR15/11/2017 від 26 грудня 2021 року до вартості товару включено вартість пакування, але в наданому інвойсі відсутні ці складові митної вартості товару, що унеможливлює відокремити вартість самого товару;

2) наданий прайс-лист від 16.04.2021 року не містить всього асортименту продукції продавця, що є несумісним з положенням статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ СОТ 1994).

Так, за правилами п. п. б п. 1 ч. 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами.

Згідно п. 4.4 та п. 4.5 контракту № CR06/06/2021 від 06 червня 2021 року, товар поставляється у коробках, що іменуються в подальшому тара. Вартість тари входить у вартість товару.

Тобто, як доцільно вказав суд першої інстанції, в межах спірних правовідносин, у позивача був відсутній обов`язок надавати митниці документи, що підтверджують вартість товару до його пакування та окремо, вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки.

Матеріалами справи встановлено, що після підписання 06 червня 2021 року контракту № CR06/06/2021, сторонами 02 серпня 2021 року було підписано додаток-специфікацію № 5, відповідно до умов якого, товар буде доставлено на протязі 90 днів після передоплати.

Продавець надав покупцю інвойс від 02 серпня 2021 року № 5, згідно з яким товар буде поставлений на протязі 90 днів після передоплати.

Разом з тим, п. 4.2 контракту № CR06/06/2021 від 06 червня 2021 року визначена можливість дострокової поставки товару.

Проте, колегія суддів вважає, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, на наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору.

Окрім цього, як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, відповідачем не підтверджено та не доведено надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі чого контролюючий орган розпочав процедуру консультацій.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Колегія суддів враховує, що відповідачем у апеляційній скарзі наведені твердження ідентичні до тих, що були зазначені в електронному повідомленні із Вимогою щодо надання додаткових документів, та в електронному повідомленні, із зазначенням на початку тексту «КОНСУЛЬТАЦІЯ» та в Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA100320/2022/000002/2 від 14.01.2022, разом з тим, митним органом не обґрунтовано, яким чином виявлені ним розбіжності, позбавляють відповідача можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару. На противагу чому, позивачем було надано повний обсяг обов`язкових та інших наявних додаткових документів, який належно підтверджує числові значення складових митної вартості товару.

Також, відповідач мав достатньо підстав для визнання митної вартості товару за основним методом (ціною договору), хоча, відповідачем не зазначено обгрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості позивачем за основним методом (ціною договору).

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору/контракту відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним (резервним) методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду спору, а доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апелянтом не зазначено, які саме позиції, певні аргументи відповідача не були враховані судом, чи яким не було приділено уваги в оскаржуваному рішенні.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко