Справа № 400/6299/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/6299/24
Перша інстанція: суддя Біоносенко В. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Єщенка О.В.,

Турецької І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом ГУ ПФУ в Миколаївській області, ГУ ПФУ в Рівненській області у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Рівненській області щодо не зарахування позивачці до страхового стажу періоду здійснення нею підприємницької діяльності з 1.03.2007р. по 31.12.2010р.;

- скасувати рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 28.05.2024р. №47;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період здійснення нею підприємницької діяльності з 1.03.2007р. по 31.12.2010р. в повному обсязі без перерв, а також періоди перебування ОСОБА_1 у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами 16.02.2008р. ОСОБА_2 та 5.11.2005р. ОСОБА_3 відповідно;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.05.2024р..

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 21.05.2024р. вона звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, 28.05.2024р. ГУ ПФУ в Рівненській області було прийнято рішення за №47 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 6 років.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Рівненській області №47 від 28.05.2024р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення нею підприємницької діяльності з 1.04.2007р. по 30.06.2008р., а також по 126 календарних днів відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_2 ), та призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 21.05.2024р..

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Миколаївській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребувати від ГУ ПФУ в Миколаївській області додаткові докази у справі №400/6299/24. Так, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 7.05.2025р. витребувано від ГУ ПФУ в Миколаївській області копію заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.05.2024р. із доданими до неї документами, а також копію розрахунку стажу ОСОБА_1 (форма РС-право).

12.05.2025р. на виконання вимоги ухвали апеляційного суду від 7.05.2025р. ГУ ПФУ в Миколаївській області направлено заяву про приєднання до матеріалів справи документів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, скасування рішення суду в частині та прийняття в цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу період здійснення позивачкою підприємницької діяльності з 1.04.2007р. по 30.06.2008р.. Крім того, суд вказав, що відповідач повинен був врахувати позивачці до страхового стажу період перебування її у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Таким чином, позивачка на час звернення з заявою мала стаж більше 6 років, що є достатнім для призначення пенсії по інвалідності.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції у повній мірі, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі та належної оцінки доказів, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує в частині та приймає в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 21.05.2024р. ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

На час звернення із заявою позивачці виповнилось 35 років 6 місяців 7 днів.

Вищевказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто ГУ ПФУ в Рівненській області.

28.05.2024р. ГУ ПФУ в Рівненській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за №47 через відсутність необхідного страхового стажу 6 років. Крім того, зазначено, що до страхового стажу не враховано період підприємницької діяльності з 1.03.2007р. по 12.07.2014р., оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях застрахованої особи; періоди здійснення догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 1.03.2007р. по 31.12.2008р., з 1.01.2010р. по 15.02.2011р., оскільки в Реєстрі застрахованих осіб ДРЗДСС відсутні відомості про застраховану особу за вказані періоди.

Вважаючи вищевказане рішення пенсійного органу протиправним, позивачка звернулася до суду.

Перевіряючи правомірність та законність дій пенсійного органу у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Статтею 1 Закону України від 9 липня 2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

На підставі ст.20 Закону №1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

Абзацом 5 ч.5 ст.21 Закону №1058-IV визначено, що відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами.

Згідно з п.1 ч.2 ст.22 Закону №1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду;

обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

На підставі ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст.24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1) встановлено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, позивачці не зараховано періоди підприємницької діяльності з 1.03.2007р. по 12.07.2014р., оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях.

Згідно із довідкою від 12.06.2024р., виданою ГУ ДПС у Миколаївській області, позивачка з 1.03.2007р. перебувала на спрощеній системі оподаткування: квітень грудень 2007р. по 200грн. щомісячно, січень-грудень 2008р. по 200грн. щомісячно, січень-грудень 2009р. по 200грн. щомісячно, січень-грудень по 200грн. щомісячно. З 1.01.2011р. по 12.07.2014р. позивачка перебувала на загальній системі оподаткування (а.с.27).

З метою підтвердження сплати страхових внесків позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області із запитом від 17.06.2024р. про надання інформації про перерахування відділенням Державного казначейства України до Пенсійного фонду України 42 відсотків від сплаченого ОСОБА_1 єдиного податку за період з 1.03.2007р. по грудень 2010р..

Листом від 19.06.2024р. за №1400-0504-8/53260 ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило, що за період з 1.03.2007р. по 31.12.2010р. ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування, на рахунки управління надходила частина від сплати єдиного податку в розмірі 42% за період з 1.04.2007р. по 30.06.2008р. та з 1.07.2009р. по 31.03.2010р..

При цьому, як вбачається з форми РС-право, до страхового стажу позивачки пенсійним органом зараховано періоди з 5.01.2006р. по 28.02.2007р., з 1.01.2009р. по 31.12.2009р., з 1.05.2021р. по 31.03.2024р..

З наведеного слідує, що позивачка має право на зарахування до страхового стажу періодів здійснення нею підприємницької діяльності з 1.04.2007р. по 30.06.2008р. та з 1.01.2010р. по 31.03.2010р..

Однак, судом першої інстанції помилково було зобов`язано пенсійний орган зарахувати позивачці лише період з 1.04.2007р. по 30.06.2008р..

Окрім того, судова колегія зауважує, що пенсійний фонд, відмовивши у зарахуванні до страхового стажу позивачки періоду здійснення нею підприємницької діяльності з підстав відсутності відомостей про сплату страхових внесків, не скористався наданими йому законодавством інструментами, спрямованими на надання допомоги у зборі необхідних даних, не вчинив жодних заходів щодо перевірки та підтвердження факту здійснення підприємницької діяльності й не витребував в уповноважених суб`єктів відповідних документів та інших відомостей для визначення права на пенсію, а також не запропонував позивачці усіх можливих способів отримання такої інформації.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати періоди перебування ОСОБА_1 у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами - 16.02.2008р. ОСОБА_2 та 5.11.2005р. ОСОБА_3 , то колегія суддів зазначає, що в доводах апеляційної скарги ГУ ПФУ жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції та не наводить жодних аргументів з цього приводу, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду в цій частині.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується наявність у позивачки понад 6 років страхового стажу, що є достатнім для призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 Закону №1058-IV.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 28.05.2024р. №47 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, оскільки спірне рішення по суті питання за принципом екстериторіальності розгляду заяви приймалось ГУ ПФУ в Рівненській області, як органом, до виключних повноважень якого належить призначення пенсії заявнику, а тому апеляційний суд вважає за необхідне зобов`язати саме ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати позивачці до страхового стажу спірних періодів та призначити пенсію по інвалідності відповідно до ст.32 Закону №1058-IV, з 21.05.2024р..

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення нею підприємницької діяльності з 1.04.2007р. по 30.06.2008р., а також по 126 календарних днів відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_2 ), та призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст.32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 21.05.2024р..

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати в частині та прийняти в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2024р. скасувати в частині:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, код 13844159) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) період здійснення нею підприємницької діяльності з 01.04.2007 по 30.06.2008, а також по 126 календарних днів відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_2 ), та призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 21.05.2024 року».

Прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка,7, м.Рівне, 33028, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) період здійснення нею підприємницької діяльності з 1.04.2007р. по 30.06.2008р. та з 1.01.2010р. по 31.03.2010р., а також по 126 календарних днів відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_2 ), та призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію по інвалідності відповідно до ст.32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 21.05.2024р..

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

І.О. Турецька