Справа № 240/25274/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/25274/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Сільськгогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Листвинське" про стягнення заборгованості,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - позивач) звернулось із позовом, в якому просить стягнути з Сільськгогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Листвинське" (далі - відповідач) заборгованість у розмірі 8194,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач зареєстрований в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є страхувальником та платником страхових внесків. У зв`язку допущенням відповідачем несвоєчасного перерахування страхових внесків, позивачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу та пені, які було надіслано відповідачу. Однак, відповідачем добровільно не відшкодовано застосовані фінансові санкції в розмірі 8194,96 грн, а тому такі підлягають стягненню в судовому порядку, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 позов прийнято до провадження, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Копія зазначеної ухвали, направлена відповідачу на вказаною адресою, повернулась до суду з відміткою відділення поштового "за закінченням терміну зберігання".

Верховний Суд в ухвалі від 05.10.2023 у справі № 9901/218/21 указав, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин судом вжиті всі передбачені Кодексом адміністративного судочинства України заходи для інформування відповідача про наявність у провадженні суду цієї справи.

Однак, станом на дату розгляду справи відповідач своїм правом на заперечення щодо заявлених позовних вимог не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, Сільськгогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Листвинське" зареєстроване у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з інформацією, зазначеною в розрахунку суми заборгованості, відповідач має заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області в сумі 8194,96 грн, що виникла відповідно до рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Стягнення зазначеної заборгованості стало підставою для звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон України №1058-IV) та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі -Закон України № 2464-VI).

Зокрема, вказаним законом запроваджено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі, з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відносини у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування в період після 01.01.2004 врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з положеннями п.1 ст.14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи-підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 17, 20 Закону України №1058-IV, ст.ст. 6-7 №2464-VI страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є, зокрема, для страхувальників, зазначених у пунктах 1-2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць.

Статтею 14 Закону України №2464-VI встановлено, що обов`язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону покладений на Пенсійний фонд та його територіальні органи, яким згідно п.7 ст.13 Закону надане право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску, а також згідно п.7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону заборгованість по страховим внескам.

Відповідно до пункту 9.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція), до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові санкції (відповідно до повноважень органів Пенсійного фонду до 1 січня 2011 року.

Згідно пункту 9.3.2 Інструкції, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Як передбачено положеннями п.9.6 Інструкції, суми штрафів, передбачених пунктами 9.3 та 9.4 цієї Інструкції, підлягають сплаті страхувальником чи банком, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення, або можуть бути оскаржені у цей самий строк до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це відповідного органу Пенсійного фонду, посадовими особами якого прийнято це рішення.

Відповідно до пункту 10.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку та розмірах, визначених цим пунктом. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку сплати відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником включно.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №8-2 від 30 квітня 2002 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за №442/6730, одним з основних завдань управління є облік платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, збирання та акумулювання в районі (місті) внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших коштів, призначених для пенсійного забезпечення, ведення їх обліку, призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, ефективне та цільове використання коштів Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів, призначених для пенсійного забезпечення, забезпечення функціонування в районі (місті) системи персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч.1-2, 5, 9 ст.106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у редакції чинній до 01 січня 2011 року, у разі виявлення своєчасно несплачених сум страхових внесків страхувальники зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

За рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону визнано такими, що втратили чинність частини 1-9 статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, згідно із пунктом 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення "Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", суми внесків, нарахованих на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 01 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до 01 січня 2011 року, строк сплати яких не настав на 01 січня 2011 року, не сплачені станом на 01 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 01 січня 2011 року.

Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними у постанові від 26.02.2015 по справі №2а-8268/12/0170/26.

Судовим розглядом справи встановлено, що на підставі абзацу 5-6 п.7 Розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду України відповідачем було винесено:

Рішення №137 від 11.11.2019 за період з 07.11.2008 до 02.11.2008 у сумі 797,84 грн.

Рішення №138 від 11.11.2019 за період з 20.11.2008 до 10.08.2009 у сумі 1144,80 грн.

Рішення №139 від 11.11.2019 за період з 22.12.2008 до 07.09.2009 у сумі 1039,80 грн.

Рішення № 140 від 11.11.2019 за період з 20.01.2009 до 10.09.2010 у сумі 1676,36 грн.

Рішення №141 від 11.11.2019 за період з 21.04.2008 до 10.08.2009 у сумі 96,77 грн.

Рішення №142 від 11.11.2019 за період з 20.02.2008 до 10.08.2009 у сумі 96,20 грн.

Рішення №143 від 11.11.2019 за період з 20.10.2010 до 22.11.2011 у сумі 295,08 грн.

Рішення №144 від 11.11.2019 за період з 22.11.2010 до 06.12.2010 у сумі 271,88 грн.

Рішення №145 від 11.11.2019 за період з 20.05.2008 до 10.08.2009 у сумі 112,51 грн.

Рішення №146 від 11.11.2019 за період з 20.03.2008 до 10.08.2009 у сумі 120,02 грн.

Рішення №147 від 11.11.2019 за період з 21.04.2008 до 10.08.2009 у сумі 96,77 грн.

Рішення № 148 від 11.11.2019 за період з 20.09.2010 до 22.11.2010 у сумі 401,37 грн.

Рішення № 149 від 11.11.2019 за період з 20.08.2008 до 24.09.2010 у сумі 143,49 грн.

Рішення№ 150 від 11.11.2019 за період з 20.01.2009 до 12.10.2010 у сумі 772,53 грн.

Рішення №151 від 11.11.2019 за період з 22.09.2008 до 24.09.2008 у сумі 191,33 грн.

Рішення № 152 від 11.11.2019 за період з 22.12.2008 до 20.08.2010 у сумі 184,22 грн.

Рішення № 153 від 11.11.2019 за період з 20.11.2008 до 02.11.2009 у сумі 141,54 грн.

Рішення № 154 від 11.11.2019 за період з 20.10.2008 до 24.09.2008 у сумі 104,87 грн.

Рішення№ 155 від 11.11.2019 за період з 21.07.2008 до 24.09.2008 у сумі 119,46 грн.

Рішення № 156 від 11.11.2019 за період з 20.06.2008 до 24.09.2008 у сумі 123,16 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем вказані рішення були надіслані відповідачу з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів оскарження вказаних рішень відповідачем не надано та судом самостійно в рамках офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено. Таким чином, слід дійти висновку, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є узгодженими.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача у зв`язку з несплатою штрафів та пені складає 8194,96 грн, однак у визначений строк відповідачем не було сплачено вказаних сум.

З огляду на викладене та ураховуючи положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Судові витрати по справі, відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з відповідача не стягуються.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003, РНОКПП/) до Сільськгогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Листвинське" (вул. Перемоги, 4, с.Листвин, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11140, РНОКПП/) про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з Сільськгогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Листвинське" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заборгованість у загальній сумі 8194,96 грн.

Кошти підлягають сплаті на рахунок НОМЕР_1 , МФО 311647, код за , АТ "Ощадний банк України".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

14.05.25