Справа № 300/320/24
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/320/24 пров. № А/857/28360/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Ільчишин Н.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року (ухвалене головуючою-суддею Біньковською Н.В. за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про скасування висновку та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

17.01.2024 ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Міністерства оборони України (далі - МОУ), в якому просила скасувати висновок ІНФОРМАЦІЯ_3 №811/3589 від 04.07.2023, доповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 №811/3589/1 від 04.07.2023 та протоколу МОУ №30/с від 17.10.2023 в частині відмови у праві на отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), визнання соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 відповідно до п.2 Постанови №168, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслати до МОУ доповідь та висновок про право одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 Постанови №168 як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 та зобов`язати МОУ прийняти рішення про призначення та виплати їй одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 Постанови №168, як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що в 2016 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний побут. Також, в період проходження військової служби ОСОБА_2 неодноразово перераховував грошові кошти ОСОБА_1 . Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2022 по справі №349/1356/22 встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, проте постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23.01.2023 вказане рішення суду було скасовано. Позивачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка ОСОБА_2 . Однак, МОУ повернуло на доопрацювання документи до ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомило ОСОБА_1 , що після надання додаткових документів, а саме документів з Пенсійного Фонду України про отримання пенсії по втраті годувальника та рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 , МОУ буде повторно розглянуто питання щодо призначення одноразової грошової допомоги. Позивачка зазначає, що не досягла відповідного віку та не набула права на призначення пенсії по втраті годувальника. Вважає, що пропозиція надати рішення суду про встановлення факту перебування її на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 є протиправною та суперечить чинному законодавству.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в процесі розгляду адміністративної справи №300/320/24, її представником було подано клопотання про долучення письмових доказів, які на день подання позовної заяви не існували, однак мають суттєве та визначальне значення для прийняття законного та обгрунтованого рішення, а саме : рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2024 по справі №349/169/24, яке набрало законної сили 14.05.2024, згідно якого вона була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживала з ним однією сім`єю як жінка без реєстрації шлюбу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.09.2022, виданого Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті село Яковлівка, Бахмутський район, Донецька область.

Згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, у колишнього військовослужбовця (протокол №1883 від 29.08.2023) травма, поранення і причина смерті ОСОБА_2 , так, пов`язані із захистом Батьківщини.

24.04.2023 позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка ОСОБА_2 , з яким вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу останні п`ять років до дня його загибелі.

Зазначена заява та додані до неї документи після опрацювання Івано-Франківським районним ТЦКСП листом №1/2297 від 27.06.2023 скеровано встановленим порядком до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого направлення Департаменту соціального забезпечення і Комісії по призначенню ОГД МОУ.

За змістом доповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 №8/1/3589/1 від 04.07.2023 про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД, такими особами є : мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_4 , колишня дружина ОСОБА_5 та утриманці - син ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом №8/1/3589 від 04.07.2023 було направлено до Департаменту соціального забезпечення МОУ висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час дії воєнного стану. У висновку зазначено, що керівництво вважає, що колишня дружина ОСОБА_1 немає права на одержання зазначеної грошової допомоги, оскільки не відноситься до осіб, яким частка одноразової грошової допомоги розподіляється.

За наслідками розгляду поданої позивачкою заяви комісією МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було прийнято рішення, оформлене п.12 протоколу №30/с від 17.10.2023 про те, що документи ОСОБА_1 слід повернути на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підтверджують, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги. Зазначено, що відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч.2 ст.2 КАС України, внаслідок чого колегія суддів

не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII, в редакції, станом на час спірних правовідносин), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-ХІІ, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У частині 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ визначено перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, згідно пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно ч.1, 6, 8 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до ч.9 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.16-1 Закону №2011-ХІІ, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

На виконання Указів Президента України №64 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №168, якою врегульовано питання деяких виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

У пункті 1 вказаної Постанови передбачено виплату додаткової винагороди, зокрема й військовослужбовцям Збройних Сил України.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону №2011-ХІІ.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Згідно п.п.1 п.4 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до п.9 Порядку №975, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 4 цього Порядку, належать, зокрема, жінка (чоловік), з якою (яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

З наведених правових норм колегія суддів приходить до висновку про наявність у особи права на виплату одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця відповідно до п.2 Постанови №168 жінці, з якою загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

З матеріалів справи видно, що датою загибелі (смерті) ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_4, що припадає на період воєнного стану.

Згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1883 від 29.08.2023 травма, поранення у колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 стали причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Травма, поранення і причина смерті ОСОБА_2 , так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Підставою для повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання зазначено те, що ОСОБА_1 не надано документів про її перебування на утриманні ОСОБА_2 . Також зазначено, що відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки вона і ОСОБА_2 спільно проживали як подружжя, за однією адресою, вели спільне господарство і користувались одним побутом, то вона має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно із п.2 Постанови №168.

Колегія суддів погоджується з таким твердженням апелянта виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Сімейного кодексу України (далі - СК України), цей кодекс визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

СК України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (ч.1 ст.2 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Частиною четвертою статті 3 СК України передбачено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2024 по справі №349/169/24 встановлено, що ОСОБА_1 була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року - проживала з ним однією сім`єю як жінка без реєстрації шлюбу. Дане рішення суду набрало законної сили.

Таким чином, ОСОБА_1 підпадає під дію п.9 Порядку №975 як особа, яка має право на виплату одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця відповідно до п.2 Постанови №168, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування висновку ІНФОРМАЦІЯ_3 №811/3589 від 04.07.2023, доповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 №811/3589/1 від 04.07.2023 та протоколу МОУ №30/с від 17.10.2023 в частині відмови у праві на отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 відповідно до п.2 Постанови №168.

Оскільки наявні підстави для задоволення позовних вимог про скасування вищевказаних висновку та доповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також протоколу МОУ в частині відмови у праві на отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця, то відповідно виникає необхідність зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслати до МОУ новий висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час дії воєнного стану, з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог про зобов`язання МОУ прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, то в задоволенні таких позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.2 Закону України "Про адміністративну процедуру" №2073-IX від 17.02.2022, дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи (далі - КМРЄ) № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень (concerning the exercise of discretionary powers by administrative authorities), прийнятими КМРЄ 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Колегія суддів зазначає, що суд не вправі своїм рішенням втручатися у дискреційні повноваження відповідача та визначати, який саме зміст управлінського рішення слід приймати за результатами розгляду наданих документів.

Враховуючи дані обставини, колегія суддів вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог в частині.

Згідно ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ч.ч. 1, 3, 6 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що по суті розгляду вказаної справи позовні вимоги позивача задоволено частково, то відповідно до ст.139 КАС України із відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в частині задоволених позовних вимог на суму 1614,93 грн, пропорційно за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.139, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року по справі №300/320/24 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про скасування висновку та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.

Скасувати висновок ІНФОРМАЦІЯ_1 №811/3589 від 04 липня 2023 року, доповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 №811/3589/1 від 04 липня 2023 року та протокол Міністерства оборони України №30/с від 17 жовтня 2023 року в частині відмови у праві на отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 надіслати до Міністерства оборони України новий висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час дії воєнного стану, з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині даної постанови.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) 807 (вісімсот сім) гривень 47 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) 807 (вісімсот сім) гривень 47 копійок сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
Н. В. Ільчишин