Справа № 751/3222/25
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/3222/25

Провадження №2-а/751/94/25

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Ченцової С.М.

секретар судового засідання Барбаш М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Управління патрульної поліції в Чернігівській області

відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №4421528 від 04.04.2025 року, та закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що 04.04.2025 року поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Гужвою Д.Р. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.. 122 КУпАП, за зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка індивідуальних транспортних засобів на цій смузі.

Вважає, що постанова незаконна та підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до Правил дорожнього руху знаки 5.8 та 5.11 відносяться до п. 33.5 Інформаційно-вказівні знаки, а не до заборонних. Знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів». Смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знаку поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху. Водію, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу та для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю поїзної частини. Саме цей знак встановлено на дорозі, де Гужва Д.Р. оформив постанову у справі про адміністративне правопорушення. Відмічає, що при наявності на дорозі переривчастої лінії дорожньої розмітки він дозволяє проводити посадку чи висадку пасажирів біля правого краю проїзної частини.

У п. 17.1 зазначено, що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедів) на цій смузі. Спеціально виділена смуга, позначена знаком 5.8 або 5.11 і/або суцільною лінією 1.2 дорожньої розмітки разом з розміткою 1.27, призначена для руху лише маршрутних транспортних засобів цією смугою і виїзд на цю смугу для посадки або висадки пасажирів заборонено. На дорозі де знаходився позивач, розміток 1.27 та 1.2 нема. У п. 17.2 вказується, що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених тими ж дорожніми знаками 5.8 або 5.11 водій, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.5, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Дорога із смугою для маршрутних транспортних засобів в такому випадку позначається переривчастою лінією розмітки поряд із суцільною або переривчастою лінією розмітки. Саме така переривчаста лінія розмітки є у вказаному відрізку дороги. Відповідно до вказаної розмітки позивач здійснив посадку людини, яка хворіє, біля правого краю проїзної частини дороги і почав від`їжджати, коли під`їхала поліцейська машина, з якою майже не виникла ДТП. Отже поліцейський Гужва Д.Р. при оформленні постанови при оформленні постанови використав п. 17.1 ПДР неправомірно.

Зазначає, що місце, де позивач проводив посадку людини, знаходиться біля поліклініки №2, де є паркування, але дуже маленьке, і саме тому там така розмітка дороги, яка дозволяє проводити посадку і висадку пасажирів. Зупинку для посадки пасажира 11.03.2025 року позивач зробив за 70 метрів до зупинки маршрутного транспорту. Ніякої перешкоди маршрутним транспортним засобам автомобіль позивача не становив.

На постанову у справі про адміністративне правопорушення від 11.03.2025 позивач подав заяву до патрульної поліції про її скасування. Департамент патрульної поліції від 19.03.2025 року відмінив винесену постанову. Але, при додатковому розгляді 04.04.2025 року справу розглядав тож же поліцейський Гужва Д.В. та одноосібно виніс нову постанову.

28.04.2025 року від представника відповідача УПП в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог(а.с.28-35).

Заперечення обґрунтовано тим, що 11.03.2025 року, об 11 год 17 хв, у

м. Чернігові, по проспекту Михайла Грушевського, 168, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nisan Versa, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР.

Відповідно до положень п. 17.1 ПДР, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі. Отже, позивач здійснивши зупинку свого транспортного засобу в межах смуги, призначеної для маршрутних транспортних засобів, позначеної знаком 5.11, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зазначають, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем мало місце 11.03.2025 року, за результатами якого стосовно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4244888 від 11.03.2025 року. Проте, 12.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до УПП в Чернігівській області ДПП із заявою по факту адміністративного правопорушення. По фактам, викладеним у заяві була проведена службова перевірка, відповідно до якої факт вчинення адміністративного правопорушення був підтверджений. У той час перевіркою встановлено, що розгляд справи стосовно ОСОБА_1 проводив поліцейський Гужва Д.Р., проте оскаржувана постанова серії ЕНА №4244888 від 11.03.2025 року винесена від імені ОСОБА_2 , тому справа направлена на новий розгляд.

04.04.2025 року під час знаходження в приміщенні управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП поліцейським Гужвою Д.Р. проведений розгляд справи по факту вчинення ОСОБА_1 11.03.2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за результатами якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4421528 від 04.04.2025 року з накладенням штрафу у розмірі 680 гривень.

Відповідно до схеми організації дорожнього руху, яка була погоджена управлінням патрульної поліції в Чернігівській області ДПП 28 жовтня 2029 року, встановлення дорожніх знаків 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» по вул. 1-го Травня (від вул. Рокосовського по вул. Генерала Бєлова), отже всі обґрунтування позивача і щодо відсутності факту вчинення ним правопорушення є безпідставними.

Крім того, не заслуговує на увагу думка позивача, що він здійснив зупинку правомірно, під знаком, та з відстанню за 70 метрів до зупинки маршрутного транспорту. У даному випадку визначальним є той факт, що позивач здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», і за скільки метрів знаходиться сама зупинка, в даному випадку, немає значення.

З відеозапису вбачається, що транспортний засіб стоїть за дорожніми знаками 5.11. Крім того, вимоги даного знаку поширюються на смугу руху, над яким він закріплений. І зупинка під знаком є порушенням Правил дорожнього руху.

Так, згідно п. 1.10 ПДР смуга руху це повздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою та призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

З вказаного вбачається, що смуга для руху не повинна бути менша за 2,75 м, при цьому її розширення не забороняється. У даному випадку, ширина смуг руху обумовлена рухом маршрутного транспорту, в тому числі великогабаритного, а саме тролейбусів.

З відеозапису вбачається, що дорожні знаки 5.11 розташовані по центру двох смуг, що відповідає вимогам ДСТУ 4100-2021, згідно яких дорожній знак слід закріплювати саме над смугою руху.

Сам позивач підтверджує,що його автомобіль знаходився в зоні дії дорожнього знаку 5.11.

Пунктом 8.2 ПДР визначено, що дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою та можуть бути постійними, тимчасовими та зі змінною інформацією.

З доданих позивачем фотографій не вбачається відсутнє розташування зупиненого ним автомобіля на смузі для маршрутних транспортних засобів. Фото, які додані до позову, зроблені зі значної відстані, та лише з трьох ракурсів, які потрібні йому.

Позивач навмисно намагається ввести суд в оману стосовно розташування дорожніх знаків 5.11 на смузі, призначеної для маршрутних транспортних засобів, і що він дійсно здійснив зупинку керованого ним автомобіля в зоні дії дорожніх знаків.

Крім того з відеозапису вбачається, що позивач мав можливість здійснити зупинку транспортного засобу без порушення ПДР, у відведеному для стоянки місці.

30.04.2025 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшли письмові пояснення(а.с.58).

Позивач зазначає, що відповідачем було надано відзив, який містить матеріали на електронному носії та у паперовому вигляді, які підтверджують факт нанесення переривчастої розмітки на смузі для руху маршрутних транспортних засобів у місці його зупинки. Відповідно до п. 17.2 ПДР зупинка транспортних засобів на смузі для маршрутних транспортних засобів забороняється, крім випадків посадки(висадки) пасажирів, якщо смуга відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки. Отже короткочасна зупинка позивача з метою посадки/висадки пасажира, була законною та не утворює складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що встановлений дорожній знак 5.11 відноситься до групи інформаційно-вказівних знаків, а не до заборонних та залежно від наявності дорожньої розмітки може або обмежувати, або дозволяти заїзд на смугу для руху маршрутних транспортних засобів для посадки (висадки) пасажирів.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.04.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 21-23).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

11.03.2025 року поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Прохоренко Д.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №4244888 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680 гривень (а.с.5,37).

Рішенням начальника УПП в Чернігівській області ДПП Прищепи М.В. від 19.03.2025 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №4244888 від 11.03.2025 року про притягнення громадянина ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП до адміністративної відповідальності скасована, справа направлена на новий розгляд(а.с.42-45).

04.04.2025 року поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Гужвою Д.Р. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №4421528 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680 гривень (а.с.5,38).

Із дослідженої судом постанови, 11.03.2025 року, об 11 год 17 хв 48 с. у місті Чернігові по проспекту Михайла Грушевського, 168, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN VERSA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку(рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Із схеми організації дорожнього руху вбачається розташування дорожніх знаків та розмітки по проспекту Михайла Грушевського у м. Чернігові( а.с.49,50).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України).

Пунктом 17.1 ПДР України визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Згідно з п. 17.2 ПДР України водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП України визначено, що, зокрема, порушення правил зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 11.03.2025 року об 11 год 17 хв 48 с у місті Чернігові ,по проспекту Михайла Грушевського, 168, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом NISSAN VERSA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку(рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11.

Відповідно до ПДР України дорожнім знаком 5.11 позначено "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів". Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Враховуючи положення пункту 17.2. ПДР України, водій має право, зокрема, заїжджати на дорогу зі смугою для маршрутних транспортних засобів, у місцях, що відокремлені переривчастою лінією дорожньої розмітки, для висадки пасажира біля правого краю проїзної частини.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що він дійсно заїхав на смугу для руху маршрутних транспортних засобів для здійснення посадки пасажира, людини, яка хворіє, що дозволено положеннями п. 17.2 ПДР України.

Представник відповідача у поданому відзиві на позов заперечував даний факт, зазначив, що позивач здійснив зупинку свого транспортного засобу в межах смуги, призначеної для маршрутних транспортних засобів, позначеної знаком 5.11, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Однак, жодних доказів на спростування доводів позивача представник відповідача не надав.

Отже, відповідачем не доведено те, що позивачем порушено пункт 17.1 ПДР України, оскільки пунктом 17.2 ПДР України в зоні дії знаку 5.11, у місцях, що відокремлені переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволяється зупинка для посадки і висадки пасажира.

При цьому, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 по справі №201/2179/17, яка стосувалась подібних правовідносин.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Із переглянутого судом відеозапису, автомобіль NISSAN VERSA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11., біля правого краю проїзної частини. Смуга для маршрутних транспортних засобів відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, що підтверджує те, що позивачем не порушено п. 17.1 ПДР України, оскільки відповідно до п. 17.2 ПДР в цьому місці дозволяється зупинка для висадки пасажира.

Доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які надані суду по даній адміністративній справі, та які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, вказаного у оскаржуваній постанові, в матеріалах справи немає.

Відповідачем не доведено, що в місці зупинки позивача, в зоні дії дорожнього знаку 5.11, була наявна саме суцільна лінія дорожньої розмітки, а не переривчаста.

У силу положень ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частини 1 та 2 статті 76 КАС України передбачають, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, питання про достатність доказів для встановлення обставин , що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, належні, допустимі, достовірні та достатні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у матеріалах справи відсутні. Доказів, що спростували б твердження позивача про дотримання ним ПДР України відповідачем суду надано не було.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 8.07.2020 року по справі №463/1352/16-а «в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Саме відповідач, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4421528 від 04.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова серії №4421528 від 04.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закриттю.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241- 246, 250, 260-263, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №4421528 від 04.04.2025 року.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Управління патрульної поліції в Чернігівській області (14037, м. Чернігів, вул. Громадська, 66, )

Відповідач: Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, )

Суддя С.М. Ченцова