Справа № 640/9564/21
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 640/9564/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясунь Транс 27" до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.03.2021 № 0, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ясунь Транс 27" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.03.2021 № 0.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки стосовно того, що позивачем за МД № UA903040/2020/017520 від 17.06.2020 та № UA 903040/2020/041990 від 10.12.2020 ввозився товар не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, адже ТОВ «Ясунь Транс 27» є лише представником власника нафтопродуктів - ТОВ «Анвітрейд» у митних органах про що свідчить також і відомості з гр. 9 та гр. 14 зазначених митних декларацій, в яких особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «Анвітрейд», а позивач є лише представником ТОВ «Анвітрейд».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 3863-IX від 16.07.2024) постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва, утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.

Частиною третьою статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано, що у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом (15.12.2022) Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" (далі - Закон) розроблено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затверджений Наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 № 399, який визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України .

Пунктами 4-5 зазначеного Порядку передбачено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком.

За правилами пункту 10 цього Порядку розподіл судових справ, які не розглянуті ОАСК та передані до КОАС, але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення судам (крім судових справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України) шляхом їх автоматичного розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ.

Справа № 640/9564/21 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду м. Києва для розгляду 06.03.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями передана до провадження судді Петрової Л.М.

Ухвалою суду від 11.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та здійснено процесуальне правонаступництво відповідача по справі №640/9564/21, а саме: Енергетичної митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43334913) на правонаступника Енергетичну митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (ідентифікаційний код ВП 44029610; місцезнаходження: 04215, м. Київ, вул. Світлицького, 28а).

24.09.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов в якому Енергетична митниця просила позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27» в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 0 від 09.03.2021.

10.04.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення відповідно до, яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обгрунтував посиланням на те, що митна декларація № UA903040/2020/017520 (ІМ 40 ТФ) подана 17.06.2020, додаткова (митна декларація №UA903040/2020/041990 (ІМ 40 ДТ) подана 10.12.2020 на 175 календарний день. Таким чином, документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Ясунь Транс 27» строків подачі додаткових декларацій, що призвело до порушення вимог п. 5 ст. 261 Митного кодексу України.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

За результатами проведеної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27» перевіряючими Енергетичної митниці Держмитслужби було складено Акт перевірки від 09.03.21 № 7/7.6-19/40440397 «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Ясунь Транс 27» () дотримання вимог законодавства України з питань митної справи з окремих питань».

На підставі вищезазначеного акту, Енергетичною митницею Держмитслужби було винесено податкове повідомлення-рішення №0 від 22.03.2021.

Позивач не погоджується з прийнятим податковими повідомленням-рішенням, звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та податкового повідомлення-рішення від 22.03.2021 № 0 на суму 340,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади митної справи, зокрема, правовий статус митних органів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (надалі МК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) та іншими законами України.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску, звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості ( ч. 5 ст. 54 МК України).

Згідно з частиною 1 статті 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною 3 статті 345 МК України передбачено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 351 МК України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 352 МК України, посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка ( ст. 354 МК України).

Акт (довідка) про результати перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами митного органу, які проводили перевірку, та реєструється в митному органі протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення встановленого для проведення перевірки строку. Такий акт (довідка) після реєстрації в митному органі протягом трьох робочих днів вручається для підписання керівнику підприємства або уповноваженій ним особі чи надсилається підприємству в порядку, встановленому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини 12 статті 354 МК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням розгляду заперечень до акта (у разі їх наявності) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акта про результати перевірки у порядку, передбаченому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акта про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству.

Підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 ПК України передбачено, що контролюючими органами є: митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Анвітрейд», уклало завнішньоекономічний договір (контракт) від 03.12.2019 №WG-20/6, на підставі якого здійснювалась доставка товару залізничним транспортом на умовах поставки згідно ІНКОТЕРМС - DAP Бережесть, у кількості 368507 л.

ТОВ «Ясунь Транс 27», подано електронні декларації за МД № UA903040/2020/017520 (ІМ 40 ТФ) від 17.06.2020; МД № UA903040/2020/041990 (ІМ 40 ДТ) від 10.12.2020.

Під час перевірки поданих електронних декларацій ТОВ «Ясунь Транс 27» щодо : дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, виявлено порушення строків подачі додаткових декларацій.

Митна декларація № UA903040/2020/017520 (ІМ 40 ТФ) подана 17.06.2020, додаткова митна декларація №UA903040/2020/041990 (ІМ 40 ДТ) подана 10.12.2020 на 175 календарний день.

Щодо встановленого порушення, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1 , 5 статті 261 МК України у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

У разі якщо значення ціни товару в зовнішньоекономічному договорі визначається за формулою і на дату декларування невідоме, декларант або уповноважена ним особа має право подати додаткову декларацію протягом 90 днів з дати випуску товарів.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань

Згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Пунктом 120.1 статті 120 ПК України визначено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 39 частини 1 статті 4 МК України визначено, що платник податків - особа, на яку відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладено обов`язок зі сплати митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 279 МК України платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 416 МК України визначено, що митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно статті 417 МК України взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором

Судом встановлено, що між ТОВ «Ясунь Транс 27» (Повірений) та ТОВ «Анвітрейд» (Довіритель) укладено договір доручення № 03097-02-19-24-3 відповідно до якого Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе зобов`язання від імені і за рахунок Довірителя представляти інтереси останнього в митних органах України у рамках наданих Довірителем повноважень, приведених в Додатку №1, надавати Довірителеві послуги за винагороду, погоджену сторонами в Додатку №2 до цього Договору (п.1.1).

Крім того, відповідно до графи 9 електронних декларацій за № UA903040/2020/017520 (ІМ 40 ТФ) від 17.06.202 та № UA903040/2020/041990 особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «Анвітрейд».

Таким чином, враховуючи, що ТОВ «Ясунь Транс 27» не є платником податків та мита, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № 0 від 22.03.2021 не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято без урахування усіх істотних обставин, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки штраф застосовується до особи, яка ввозить товар на митну територію України.

При прийнятті рішення у цій справі суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом у цій справі позивач сплатив судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Зважаючи на те, що причиною виникнення цього спору слугувало прийняття протиправного податкового повідомлення-рішення, суд, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про те, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясунь Транс 27" (вул. Грушевського, 9-б, м. Київ, 01021, ) до Енергетичної митниці (вул. Світлицького, 28а, м. Київ, 04215, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Енергетичної митниці Держмитслужби від 22.03.2021 №0.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Енергетичної митниціна користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясунь Транс 27" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі сімдесят гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова