Справа № 761/3548/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Макаренко І.О., Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Справа № 761/3548/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 03 грудня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті,

Старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича,

про визнання протиправною та скасування постанови,

закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Відповідач 1), Старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича (Відповідач 2), в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00008334 від 17.01.2022 року, винесену Старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, а постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

2. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 03 грудня 2024 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, враховуючи характеристики транспортного засобу, дійшов до висновку, що Позивач при здійсненні перевезення вантажу не порушив п.22.5 Правил дорожнього руху, оскільки при допустимій фактичній масі до 40 тон, перевозив 37,76 тон (37 760 кг), що не перевищувало вагових параметрів, визначених п.22.5 Правил дорожнього руху України.

При цьому, суд відзначив, що оскаржувана постанова не містить відомостей про фактичну масу транспортного засобу під час руху, не зазначено, яке навантаження було виявлене на здвоєні осі під час руху та зважування, постанова не містить виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, наполягаючи на тому, що спірна постанова повністю відповідає за змістом ст. 283 КУпАП.

При цьому, Апелянт зазначає, що решта інформаційних даних, про відсутність яких зазначає суд першої інстанції не має значення для встановлення події правопорушення. В той же час метадані містить інформацію про те, що транспортний засіб містить 5 вісей, навантаження на кожну з них, відстані між ними та загальну масу транспортного засобу, що підтверджує те, що тягач разом з напівпричепом був врахований при визначенні перевищення вагових параметрів.

Водночас, Апелянт стверджує, що ототожнення змісту метаданих та змісту постанови є помилковим, оскільки вимоги до змісту метаданих визначено п. 15 Порядку № 1174, а вимоги до постанови визначені ст. 283 КУпАП.

Також представник Державної служби безпеки на транспорті зазначає, що до відзиву долучена картка габаритно-вагового контролю, яка містить вичерпний перелік відомостей про зафіксовані параметри, що є необхідними для встановлення складу та події адміністративного правопорушення та фотографії транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, що в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами вчинення адміністративного правопорушення

Разом з тим, Апелянт стверджує, що спірним питанням в цій справі є не загальна маса транспортного засобу, а саме навантаження на здвоєну вісь, в той час, як акт зважування, створений 27.01.2022 не містить жодної інформації про навантаження на здвоєну вісь та відповідно не є доказом, що підтверджує відсутність перевищення навантаження на здвоєну вісь. Крім того, зазначає, що перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

В обґрунтування своєї позиції Апелянт посилається на правові висновки судів апеляційної інстанції, викладені зокрема у постановах від 20 червня 2023 року у справі № 369/2115/22, 19 січня 2023 року по справі № 205/10463/21.

Окремо Державна служба України безпеки на транспорті зазначає, що зазначений Позивачем розмір заявленої правничої допомоги є безпідставним та необґрунтованим та не є пропорційним до предмета спору, що в свою чергу не підлягає задоволенню.

При цьому, Апелянт стверджує, що Позивачем не надано документів з яких можливо встановити послуги, надані адвокатом, а також обсяг затраченого часу щодо виконання кожної послуги й відповідно співмірність таких показників, не надано доказів сплати послуг за надання правничої допомоги адвокатом, що ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду суперечать нормам матеріального та процесуального права; висновки, викладені в ньому, не відповідають фактичним обставинам справи; судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024 та від 24.02.2025 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2025 у Державної служби України з безпеки на транспорті було витребувано додаткові докази у справі, а саме результати автоматичної фіксації транспортного засобу MAN TGS 26480 днз НОМЕР_1 в момент учинення адміністративного правопорушення, які знаходяться в мережі Інтернет в електронній формі за ідентифікатором доступу, зазначеним у постанові від 17.01.2022 серії ВМ№00008334.

7. На виконання зазначеної ухвали суду від Відповідача надійшла заява про виконання ухвали суду у якій зазначає, що об 04 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року була здійснена кібератака на інформаційно-телекомунікаційну систему «Система автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю транспортних засобів» вірусом-вимагачем. Пошкоджено три віртуальні машини. Про виявлений інцидент одразу було повідомлено команду реагування на кіберінциденти CERT-UA. В результаті кібератаки вірусом-вимагачем зашифровані 3 віртуальні машини, в яких знаходились бази даних про порушення ГВК в тому числі і про адміністративне правопорушення серії документоване постановою від 17.01.2022 серії ВМ№00008334. Зважаючи на викладене, надати матеріали фотофіксації розміщені в мережі Інтернет в електронній формі за ідентифікатором доступу щодо постанови від 17.01.2022 серії ВМ№00008334 є неможливим з технічних причин.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00008334, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., за те, що 17.01.2022 року о 14 год. 18 хв., за адресою М-05 Київ-Одеса, км 36+303, зафіксовано транспортний засіб МАN ТGS 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 . Вказана особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,7% (4,152 тон).

З матеріалів справи також вбачається, що загальна маса транспортного засобу після завантаження вантажем становила 37,76 тони (8 000 кг маса без навантаження сідлового тягача + 4 480 кг маса без навантаження напівпричіпа самоскида + 25 820 кг маса вантажу = 37 760 кг або 37,76 тон).

Згідно Акту зважування №000380 від 27.01.2022 року проведеного вантажовідправником ТОВ «ГРАНІТ ІНВЕСТ-РОКИТНЕ» слідує, що було відвантажено для перевезення (щебінь фракції 10-20 мм) масою 25,28 тон.

Згідно даних товарно-транспортної накладної №387663 від 17.01.2022 року автомобілем MAN TGS 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп SCHMITZ SKI 18-7.2 ДНЗ НОМЕР_2 здійснювалося перевезення вантажу - щебню фракції 10-20 загальною масою 25,28 тон.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , позивач є власником транспортного засобу марки MAN TGS 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , тип транспортного засобу - спеціалізований вантажний сідловий тягач, повна маса - 26000, маса без навантаження - 8000.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , транспортний засіб марки SCHMITZ SKI 18-7.2, ДНЗ НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 , тип транспортного засобу - спеціалізований/напівпричіп самоскид, повна маса - 32500, маса без навантаження 4480.

10. Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623) (далі - Порядок № 1174), Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 22.5 ПДР встановлені максимальні значенні таких параметрів:

- зовнішніх габаритів (для сільськогосподарської техніки, транспортних засобів спеціалізованого призначення, вантажного автомобіля, автопоїзда, автомобіля (тягача) з напівпричепом маршрутного транспортного засобу);

- фактичної маси (для вантажних дво-, трьох-, чотирьох- вісних автомобілів, для комбінованих транспортних засобів з дво-, трьох-, чотирьох- вісними напівпричепами, для автопоїздів);

- навантаження на вісь (одинарну, здвоєну, строєну).

Даною нормою передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують наведені у відповідній таблиці параметри, зокрема максимальне значення навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями 1,3 метра або менше, становить 21 тонна для автомобільних доріг державного значення, якщо відстань між осями понад 1,3 до 1,4 метра - 24 тонни.

Частиною другою статті 132-1КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з частиною першою статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до частини сьомої статті 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою КМУ №1174.

Згідно п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційної телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку № 1174).

Згідно з п. 15 Порядку № 1174 метадані повинні містити дані про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 Розділу ІІ Інструкції № 512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знаку зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, законодавцем установлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).

При цьому, у разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

13. Разом з тим, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є вчинення нею відповідного порушення, установленого контролюючим органом, що підтверджується належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

14. Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що з оскаржуваної Позивачем постанови вбачається, що в ній вказані відомості про найменування органу, який виніс постанову, та його уповноваженої посадової особи, про дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за відповідне адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

15. При цьому, з положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті, може здійснюватися шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

У свою чергу система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

16. Згідно п. 17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

17. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що як у спірній постанові, так і на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за відповідним посиланням, зазначеним у постанові у формі метаданих, відомості про фактичні габаритно-вагові параметри транспортного засобу МАN ТGS 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , так і нормативні параметри не зафіксовано, що не дозволяє колегії суддів встановити наявність перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,7% (4,152 т), як на тому наполягає Апелянт.

18. Отже, доводи Апелянта про те, що у спірній постанові відображено усі відомості, необхідні для встановлення у діях Позивача складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими та до уваги судом не приймаються.

19. При цьому, судова колегія відзначає, що відповідні відомості, зафіксовані у формі метаданих, які розташовані за посиланням з ідентифікатором доступу, зазначеного у спірній постанові, були витребувані у Державної служби безпеки на транспорті ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2025. Втім, Відповідачем зазначені відомості не надано з огляду на технічні причини.

20. Принагідно, апеляційний суд відзначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

21. З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних та допустимих у контексті ст.73-74 КАС України, доказів, які підтверджують наявність у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності.

22. Посилання Апелянта на інформаційну картку ГВК колегія суддів до уваги не приймає як належний та достатній доказ у справі, оскільки відомості в картці викладені іноземною мовою, а також відсутнє посилання на технічний засіб, яким було зафіксовано зазначені у ній вагові параметри транспортного засобу, його сертифікацію.

23. Так, згідно ч.1 ст. 15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою. А тому, сторони зобов`язані подавати докази українською мовою або з їхнім офіційним перекладом на українську мову з метою забезпечення можливості використання державної мови в процесі судочинства. Документи, подані іноземною мовою без перекладу на українську не можуть бути прийняті судом як належні докази.

24. Отже, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність змісту спірної постанови вимогам Порядку №1174, та відповідно, відсутність належних та допустимих доказів, які дозволили б апеляційному суду прийти до висновку про наявність у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому спірна постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення- закриттю.

25. Водночас, колегія суддів приймає до уваги доводи Апелянта про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам цієї справи, оскільки Позивача було притягнуто до відповідальності за перевищення ним нормативних параметрів навантаження на здвоєні осі транспортного засобу, передбачені п. 22.5 ПДР, а не фактичної маси транспортного засобу, як помилково зазначав суд.

26. Враховуючи зазначене, апеляційний суд також не приймає до уваги посилання Позивача на товарно-транспортні накладні, як на документи, що безумовно підтверджують, зокрема, загальну вагу транспортного засобу з вантажем, оскільки відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а призначений виключно для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

27. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 року у справі №802/518/17-а.

28. Крім того, як обґрунтовано відзначає Апелянт, акт зважування не є належним у контексті ст. 73 КАС України, доказом у справі , оскільки він не містить інформації про навантаження на здвоєну вісь та складений пізніше прийняття спірної постанови.

29. З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено правильне рішення по суті позовних вимог, втім мотиви такого рішення підлягають зміні з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

30. Переглядаючи оскаржуване рішення суду в частині витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

31. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

32. Як вбачається з матеріалів справи, представником Позивача була подана заява про розподіл судових витрат у якій він просив стягнути на користь Позивача з Відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5381,00 грн. До заяви було долучено копії договору про надання правничої допомоги №27/01 від 27.01.2022, додаткової угоди №3 від 27.01.2022 до договору №27/01 про надання правничої допомоги від 27.01.2022, акту надання послуг №2/06 від 08.02.2022, рахунку на оплату №10 від 27.01.2022, платіжного доручення від 11.02.2022, угоди про доповнення від 08.06.2022 додаткової угоди №3, акту надання послуг №6/21 від 21.06.2022, рахунку на оплату №53 від 08.06.2022, а також детальний опис робіт (наданих послуг) від 21.06.2022 по Додатковій угоді № 3 від 27.01.2022 до Договору №27/01 про надання правничої допомоги від 27.01.2022.

33. Зокрема, згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 21.06.2022, адвокатське об?єднання «Кравченко, Гончар та партнери», в особі голови Гончар Людмили Вікторівни у подальшому «Об?єднання», що діє на підставі Статуту з однієї сторони та ОСОБА_1 у подальшому «Клієнт» з іншої сторони погодили даний Детальний опис робіт (надання послуг) про наступне:

27.01.22 - Аналіз документів - 30 хв. - 500 грн;

27.01.22 - Надання консультації та рекомендацій щодо правової позиції - 30 хв. - 500 грн;

28.01.22 - Підготовка позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення - 2 год - 2000 грн;

28.01.22 - Виготовлення ксерокопій додатків тa подання документів до суду - 20 хв. - 381 грн;

09.06.22, 15-16.06.22 - Підготовлено заяву про ознайомлення із матеріалами справи та ознайомлення із матеріалами справи в Шевченківському районному суді - 2 год. - 2000 грн.

Всього: 5 381,00 грн.

Об?єднання надало Клієнту правову (правничу) допомогу згідно п. 1 Додаткової Угоди №3 від 27.01.2022 р. у кількості 5 год. 20 хв., що становить 5 381,00 грн /т. 1 а.с. 30/.

34. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів Апелянта про ненадання Позивачем доказів, які підтверджують надання адвокатом правничої допомоги, розмір таких витрат та їхню сплату Позивачем.

35. Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

36. Аналізуючи доводи Апелянта щодо неспівмірності та завищення заявлених Позивачем витрат на правничу допомогу, судова колегія звертає увагу на те, що в межах розгляду цієї справи адвокатом складено позовну заяву, інші заяви по суті справи. З огляду на викладене, а також ураховуючи сутність спірних правовідносин, обсяг процесуальних дій та роботи, виконаної адвокатом, і витрачений ним час, а також тривалість судового процесу, колегія суддів приходить до висновку, що заявлена Позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною у розумінні вищенаведених законодавчих приписів, а відповідні доводи Апелянта безпідставними, необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами цієї справи.

37. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

38. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено правильне рішення про задоволення позовних вимог, втім допущено помилку в частині мотивів прийняття такого рішення, а тому мотивувальна частина оскаржуваного рішення підлягає зміні.

28. Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

39. Таким чином, апеляційна скарга Державної служби України з безпеки на транспорті підлягає задоволенню частково, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 03 грудня 2024 року- зміні в частині мотивів з яких воно прийнято.

40. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 03 грудня 2024 року - змінити в мотивувальній частині з урахуванням цієї постанови суду.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 03 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 13 травня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк