Справа № 450/5495/24
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/5495/24 Провадження № 2-а/450/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в Пустомитівський районний суд Львівської області з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 3492145 від 16.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка складена відносно нього за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Мотивував свої вимоги тим, що оскаржуваною постановою його визнано винним у тому, що він 16.11.2024 року о 21 год. 30 хв. на вул. Городоцькій, буд. 4, в м. Львові, поблизу ТЦ «Магнус», керував транспортним засобом марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_1 з непрацюючою в режимі ближнього світла лівою фарою у темну пору доби, чим порушив вимоги пункту 31.4.3 «В» ПДР України. Він повідомив інспектора про те, що перед початком свого руху переконався у справності керованого ним автомобіля, однак про відсутність ближнього світла лівої фари дізнався від працівника поліції після його зупинки. Зауважив, що ймовірно зовнішній світловий прилад вийшов з ладу під час його проїзду по бруківці центральною частиною міста, проте у зв`язку із належним освітленням вулиць ліхтарями, у нього була відсутня можливість зауважити вказану технічну несправність. При цьому, поліцейський 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП у Львівській області Кобзяк В.П. не відреагував на його пояснення та протиправно виніс щодо нього постанову серії ЕНА № 3492145 від 16.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Крім цього, у вказаній вище постанові зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення по вул. Торговій, у м. Львові, однак працівником поліції здійснено його зупинку на вул. Городоцькій, буд. 4, в м. Львові, поблизу ТЦ «Магнус». Зауважив, що службовою особою не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свідомого і навмисного вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити, а судовий збір стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою від 27 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

03 січня 2025 року представником УПП у Львівській області ДПП Кутковською Л.В. подано клопотання, згідно мотивів якого просила замінити неналежного відповідача належним. Зазначила, що 26 грудня 2024 року за вих. № 9541 до УПП у Львівській області ДПП надійшов лист ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області про скерування за належністю позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Вказала, що оскаржувана постанова виносилась поліцейським УПП у Львівській області ДПП рядовим поліції Кобзяк В.П. Таким чином, належним відповідачем по справі є УПП у Львівській області ДПП.

06 січня 2025 року представником УПП у Львівській області ДПП Кутковською Л.В. подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказала, що позивачем у позовній заяві не доведено обставин, що під час його руху у керованому ним автомобілі вийшла з ладу ліва фара ближнього світла. Крім цього, позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві наведено обставини, які свідчать про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 121 КУпАП. Вказала, що згідно наказу МСВ України № 1026 від 18 грудня 2018 року строк зберігання відеозаписів становить 30 днів, а тому надати такі як доказ до суду немає можливості.

13 січня 2025 року позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, згідно мотивів якого вказав, що у даному провадженні ні за ініціативою суду, ні за клопотанням жодної із сторін, не здійснювалась заміна неналежного відповідача. Таким чином, відзив подано неналежним відповідачем, оскільки належним є ГУ НП у Львівській області. Крім цього, представником Кутковською Л.В. пропущено строк для подання відзиву на позовну заяву. Вказав, що відеозаписи на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відсутні. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити.

Розгляд справи 17 лютого 2025 року о 10 год. 00 хв. не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Розгляд справи відкладено на 26 березня 2025 року о 13 год. 00 хв.

Ухвалою від 28 березня 2025 року залучено співвідповідача УПП у Львівській області ДПП до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказана ухвала мотивована тим, що як вбачається із постанови серії ЕНА № 3492145 від 16.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, така винесена поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП у Львівській області рядовим поліції Кобзяк В.П., який перебуває у трудових відносинах з УПП у Львівській області ДПП, тоді як позивачем ОСОБА_1 подано позовну заяву до ГУ НП у Львівській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним письмово та просив такі задовольнити.

Представники співвідповідачів ГУ НП у Львівській області, УПП у Львівській області ДПП, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у його відсутності не подали.

За ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

Частиною четвертою статті 250 КАС України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення (повне чи скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 250 КАС України зазначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.05.2025 року, є дата складення повного судового рішення 15.05.2025 року.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА № 3492145 від 16.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 16.11.2024 року о 21 год. 26 хв. на вул. Торговій, у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_1 з непрацюючою в режимі ближнього світла лівою фарою у темну пору доби, чим порушив вимоги пункту 31.4.3 «В» ПДР України, і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно пункту 31.4.3 «В» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

За ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак у оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначено доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Представником відповідача УПП у Львівській області ДПП не надано суду доказів того, що позивач не виконав вимоги пункту 31.4.3 «В» ПДР України.

Слід також вказати, що адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів у темної пори доби, яка визначена ч. 1 ст. 121 КУпАП, наступає лише у разі умисних дій водія, за умови якщо останній знав про дану несправність, але умисно керував транспортним засобом з несправністю.

Правила дорожнього руху України дійсно зобов`язують водія перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан транспортного засобу, в тому числі лампи лівої фари в режимі ближнього світла (п. 2.3. «А» ПДР України).

Однак, водій, перебуваючи за кермом автомобіля в дорозі, при її достатній освітленості в центральній частині міста, не має об`єктивної можливості контролювати справність лампи лівої фари в режимі ближнього світла під час руху.

Разом з тим, суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення є умисел, тобто водій повинен усвідомлювати, що при несправній лампі лівої фари в режимі ближнього світла він умисно продовжує керувати автомобілем.

Пунктом 31.5 ПДР України передбачено, що якщо несправність лампи виникає в дорозі, то водій повинен вжити заходів для їх усунення на місці, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту.

Якщо працівники поліції виявляють під час руху несправність лампи лівої фари в режимі ближнього світла, вони повинні запропонувати усунути несправність на місці або обмежити рух автомобіля для перевірки технічного стану та з`ясувати наявність адміністративного проступку.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 завідомо виїхав на транспортному засобі з указаними несправностями, як і доказів його руху з цими несправностями, однак цей факт не заперечував сам позивач, та вказав, що несправність трапилася під час руху, чого не спростував відповідач УПП у Львівській області ДПП,

Крім цього, поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП у Львівській області рядовим поліції Кобзяк В.П. не надано відповідної оцінки цим доводам під час розгляду адміністративної справи, їх не перевірено, що свідчить про неповне встановлення уповноваженою особою приписів ст. 9 КУпАП, а саме наявності у діях позивача протиправної, винної поведінки.

Відповідач, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення за яке позивача притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121, однак у даній справі суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В силу ч.ч. 1, 2, 4, 6 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що обставини, викладені у позовній заяві, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, позовні вимоги в частині відповідача УПП у Львівській області, є вмотивованими та підставними, а тому позовну заяву слід задовольнити частково, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серіїЕНА № 3492145 від 16.11.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 742/2298/17 від 17.09.2020 року, належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган який таке стягнення застосував.

Таким чином, позовні вимоги, які стосуються ГУ НП у Львівській області, задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до положень ст. 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача УПП у Львівській області ДПП за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 20, 44, 47, 48, 139, 241, 243-246, 268, 271, 286 КАС України, ст.ст. 14-2, 245, 251, 279-1, 280 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3492145 від 16.11.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено 15 травня 2025 року.

Суддя Мусієвський В.Є.