Справа № 400/2145/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 р. № 400/2145/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоду роботи з 11.03.1987 по 01.07.1992 на заводі «Фіолент»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 11.03.1987 по 01.07.1992 на заводі «Фіолент».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому призначено пенсію по інвалідності. В жовтні 2024 року ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило позивача, що його пенсійну справу перевірено в порядку контролю та приведено у відповідність, а саме з його страхового стажу було виключено період трудової діяльності згідно трудової книжки (записи 7, 8, 9, 10, 11) з 11.03.1987 по 01.07.1992 на заводі «Фіолент», оскільки в трудовій книжці, дипломі та військовому квитку прізвище ОСОБА_2 (російською мовою) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ) позивача. Позивач стверджує, що ним надавалась відповідачу копія паспорта з зазначенням прізвища як « ОСОБА_2 », але орган Пенсійного фонду України наполягав на необхідності надання уточнюючої довідки. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними і зауважує, що неврахований відповідачем період роботи має для нього юридичні наслідки та порушує його права, оскільки впливає на визначення загального страхового стажу та формування індивідуального коефіцієнта для обчислення суми пенсії. Просить позов задовольнити.

10.03.2025 суд відкрив провадження у справі, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, встановив сторонами строк для подання заяв по суті.

24.03.20025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що при розрахунку стажу позивача правомірно не взято до уваги період роботи з 11.03.1987 по 01.07.1992 на заводі «Фіолент», оскільки напис прізвища позивача в трудовій книжці не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року № 58, а саме: прізвище ОСОБА_2 (російською мовою) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ) сторінці 2 (дані заповнено російською мовою в паспорті, який було долучено до заяви на призначення пенсії). Головне управління зазначає, що не може зарахувати спірний період роботи, інших документів, що підтверджує зазначений стаж роботи позивачем не надавалося. Отже, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено та не є спірним, що позивач отримує пенсію по інвалідності з 29.05.2024

23.09.2024 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з уточненням даних в електронній пенсійній справі 01.09.2024.

Листом від 23.10.2024р. №15355-14037/Р-02/8-1400/24 Головне управління ПФУ у Миколаївській області повідомлено позивача, що при первинному призначені пенсії позивачу було безпідставно зараховано стаж роботи відповідно до доданих до звернення документів (в трудовій книжці, дипломі та військовому квитку прізвище ОСОБА_2 (російською мовою) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ) сторінки 2 (паспортні дані заповнені російською мовою). Страховий стаж позивача становить 32 роки 3 місяці 23 дні. Розмір пенсії станом на 01.10.2024р. становить 2725,00 грн.

В матеріалах справи є копія трудової книжки серія НОМЕР_2 від 22.12.1983. На титульному аркуші цієї трудової книжки зазначено: "фамилия ОСОБА_2 , имя Николай, отчество ОСОБА_4 , дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Зі співставлення відомостей про періоди роботи позивача, що містяться в трудовій книжці і розрахунку пенсії позивача, здійсненому в вересні 2024 року, вбачається, що з страхового стажу позивача при перерахунку було виключено період трудової діяльності згідно трудової книжки (записи 7, 8, 9, 10, 11) з 11.03.1987 по 01.07.1992 на заводі «Фіолент»

Також, до матеріалів справи додано паспорт громадянина України зразка 1994 року, в якому прізвище позивача російською мовою зазначено як : « ОСОБА_3 »

ID картка, видана 18.11.2024 підтверджує, що прізвище, ім`я і по батькові позивача: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З листа відповідача від 10.01.2025р. №499-17592/Р-02/8-1400/25 вбачається, що позивач звертався до Головного управління ПФУ у Миколаївській області щодо розрахунку його стажу.

Цією відповіддю відповідач вдруге зазначив про порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року № 58 при заповненні трудової книжки позивача і рекомендував надати уточнюючу довідку.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-ІV від 09.07.2003 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058).

Згідно частини 1 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Застосовуючи ці приписи до обставин справи суд зазначає наступне.

Відповідачем перераховано пенсію позивача і виключено зі стажу роботи періоди роботи на заводі «Фіолент» з 11.03.1987 по 01.07.1992.

Висновку про необхідність такого виключення відповідач дійшов з огляду на порушення при заповненні трудової книжки позивача вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), а саме: зазначення в трудовій книжці прізвища « ОСОБА_2 » при тому, що в паспорті прізвище позивача російською мовою зазначено як « ОСОБА_3 ».

Водночас, судом встановлено, що прізвище позивача українською мовою у паспорті громадянина України зразка 1994 року, виданому 31.05.1996, і в ID картці, виданій 18.11.2024, написано як « ОСОБА_2 ».

Суд зауважує, що невідповідність в написанні прізвища позивача російською мовою в трудовій книжці і паспорті жодним чином не впливає на можливість встановити, що трудова книжка НОМЕР_2 від 22.12.1983 належить саме позивачу.

При цьому, в зазначеній трудовій книжці записи про періоди роботи були внесені на підставі наказів з посиланням на їх номер і дату, виконані чітко та без будь-яких виправлень, помарок чи підтирань. Тобто, вказані записи були внесені до трудової книжки позивача у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 та Інструкції №58, а тому не можуть викликати сумнівів в своїй достовірності та не потребують підтвердження іншими документами.

Крім того, суд враховує, що в провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 400/3916/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про визнання протиправними дій останнього щодо незарахування до страхового стажу позивача іншого періоду роботи згідно з його трудовою книжкою, а саме: з 23.11.1999 по 16.10.2006 на підприємстві Миколаївська державна машинно-технічна станція.

Задовольняючи позов, суд в рішенні від 28.06.2024 послався, серед іншого, на відомості трудової книжки серія НОМЕР_2 від 22.12.1983, як такої, що належить позивачу та підтверджує його стаж роботи .

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, суд звертає увагу, що попри невідповідність в написанні російською мовою прізвища позивача в паспорті громадянина України зразка 1994 року і трудовій книжці НОМЕР_2 , решта зазначених в цих документах особистих даних, ідентифікуючих позивача а саме: ім`я, по-батькові, дата і рік народження, повністю співпадають.

За таких обставин суд доходить висновку, що трудова книжка серія НОМЕР_2 від 22.12.1983 є належним підтвердження відомостей про трудову діяльність позивача.

Отже, відсутня потреба у встановленні трудового стажу позивача на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Враховуючи, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття, суд дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано виключено з страхового стажу періоди роботи позивача 11.03.1987 по 01.07.1992 на заводі «Фіолент».

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним. Отже, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи спірні періоди.

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань органу відповідача

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоду роботи з 11.03.1987 по 01.07.1992 на заводі «Фіолент».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 11.03.1987 по 01.07.1992 на заводі «Фіолент».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко