Справа № 607/66/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 607/66/25 пров. № А/857/6672/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Василюк В.Б.

за участю:

представник позивача Янчишин В.Й.

представник відповідача Слив`юк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2025 року у справі № 607/66/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови (головуючий суддя Багрій Т.Я., м.Тернопіль, проголошено о 15:30:03),-

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 , позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №12 від 23 грудня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що спірною постановою, на підставі ч.1 ст. 52 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), його притягнуто до адміністративної відповідальності за псування та забруднення сільськогосподарських та інших земель.

Спірну постанову позивач вважав протиправною з огляду на:

- неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення;

- відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення та неконкретизованість в чому полягає засмічення земельних ділянок;

- недоведеність відповідачем того, що саме позивач, як голова селищної ради, є особою, на яку покладено обов`язок щодо охорони навколишнього природного середовища на території Великобірківської селищної ради;

- порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2025 року позов задоволено:

- скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №12 від 23 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.52 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

- провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.52 КУпАП закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Згідно висновків суду першої інстанції вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена. Твердження позивача відповідачем не спростовані, а тому, постанову про накладення адміністративного стягнення №12 від 23 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.52 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн., слід скасувати та закрити провадження у справі.

Поряд з наведеним вище суд першої інстанції зазначив, що повідомлення про розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 отримав три дні по тому як було прийнято спірну постанову. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивача не було належно повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а відтак порушено його право на захист.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Помилковість висновків суду першої інстанції відповідач обґрунтовує покликанням на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за присутності позивача. Отже, позивачу було відомо про дату час та місце розгляду справи не зважаючи на те, що позивач відмовився від підпису протоколу. Більше того, зазначив, що протокол разом з повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення надіслано позивачу за місцем його праці та на електронну пошту установи, в якій працює позивач.

Також відповідач переконаний, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення з огляду на те, що Великобірківська селищна рада, як орган місцевого самоврядування, зобов`язана забезпечувати на своїй території належне поводження з відходами, дбати про охорону навколишнього природного середовища, вживати заходів, щодо ліквідації несанкціонованих і не контрольованих відходів. Орган місцевого самоврядування не вжив заходи щодо запобігання негативного та екологічно безпечного впливу на земельних ділянках, ліквідації наслідків такого впливу, що є порушенням ст. 33 Закону України «Про управління відходами», ст. 35 Закону України «Про охорону земель». Тому, позивач, як голова Великобірківської селищної ради, є належним суб`єктом відповідальності.

У відповідь на апеляційну скаргу позивач подав відзив, в якому проти вимог відповідача заперечує та вважає їх необґрунтованими, просить у задоволенні скарги відмовити, а оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За змістом відзиву доводи позивача відповідають змісту доводів позовної заяви.

Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представника позивача та відповідачів повідомлено про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення повістки-повідомлення до електронних кабінетів користувача підсистеми «Електронний суд».

За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Позивача повідомлено про розгляд справи, шляхом надіслання його представнику повістки-повідомлення.

Відповідача про розгляд справи повідомлено шляхом надіслання повістки-повідомлення до електронного кабінету.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечує з мотивів вказаних у відзиві, просить відмовити відповідачу у задоволені скарги, а рішенні суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом з`ясовано, що на підставі акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №11 від 01 липня 2024 року, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Сидорук О.А. винесено вимогу щодо приведення у відповідність із законодавством №1/1-2-12-1971 від 04 липня 2024 року. У пункті 5 цієї вимоги, зокрема зазначено: вимагаю ліквідувати несанкціоновані сміттєзвалища, зокрема у с.Великі Бірки за координатами 49.5147411,25.7464248 (розмір засмічення становить 170х40м, площа засмічення 6800 м2.). Термін виконання - 03 вересня 2024 року.

За змістом відповіді селищного голови смт.Великі Бірки Ковч Л. №1061 від 03.09.2024, Великобірківська селищна рада 10.07.2024 отримала вимогу про приведення у відповідність із законодавством. У вказаній відповіді, зазначено, що:«несанкціоноване сміттєзвалище знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0001. Так, 29.08.2024 сесія Великобірківської селищної ради прийняла рішення №2181 про затвердження Проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8164 га для подальшого продажу права оренди на неї на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: смт.Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області. Це рішення прийняте з метою реалізації взаємовигідної співпраці, публічного та приватного партнерів з метою вирішення муніципальних та інших суспільно значущих завдань, що знаходяться у сфері публічного інтересу, через неможливість власними силами ліквідувати вказане несанкціоноване сміттєзвалище з огляду на запровадження в Україні воєнного стану. Враховуючи вищевикладене просимо відстрочити виконання Вимоги у цій частині.».

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №34 від 17 жовтня 2024 року, виданого Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області, пункт 5 вимоги №1/1-2-12-1971 від 04 липня 2024 року виконано частково, а саме: сміттєзвалище за координатами 49.5147411,25.7464248 - не ліквідовано.

За змістом протоколу №007475 про адміністративне правопорушення №007475 від 17.12.2024, складеного старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Вовчук Т.М. щодо голови Великобірківської селищної ради ОСОБА_1 за ч.1 ст.52 КУпАП. Так, зазначено, що 11.11.2024 о 10 год. 00 хв. за результатами вимірювання показників складу та властивостей грунтів №60-11-24 від 11.11.2024, встановлено перевищення показників ГДК та фонового (контрольного) вмісту.

17.10.2024 в результаті перевірки виконання вимоги №1/1-2-12-1971 від 04.07.2024 встановлено не повне виконання пункту 5 даної вимоги, а саме не ліквідовано сміттєзвалище в смт.В.Бірки, за координатами 49.5147411,25.7464248, що призвело до псування земель (засмічення, забруднення) на площі 6800 м2, висота складування відходів 1 м. чим порушено вимоги ст.56 Закону України «Про охорону земель», п.6 ч.1 ст.57 Закону України «Про управління відходами».

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі та від отримання другого екземпляру протоколу.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення №12 від 23.12.2024, складеної щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.52 КУпАП суд з`ясував, що 11.11.2024 за результатами вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів №60-11-24 від 11.11.2024, встановлено перевищення показників ГДК та фонового (контрольного) вмісту.

17.10.2024, в результаті перевірки виконання вимоги №1/1-2-12-1971 від 04.07.2024, встановлено не повне виконання пункту даної вимоги, а саме не ліквідовано сміттєзвалище в смт. В. Бірки, за координатами 49.5147411,25.7464248, що призвело до псування земель (засмічення, забруднення) на площі 6800 м2, висота складування відходів 1 м., чим порушено вимоги ст.56 Закону України «Про охорону земель», п.6 ч.1 ст.57 Закону України «Про управління відходами».

За вказане правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Не погоджуючись із спірною постановою позивач звернувся до суду із позовом.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про необґрунтованість спірної постанови такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства з наступних причин.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.26 Закону України «Про управління відходами», до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить, зокрема забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів.

Частиною 1 ст.52 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою та нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері раціонального землекористування та охорони земель.

Такі відносини регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про охорону земель», Законом України «Про управління відходами» тощо.

Об`єктивна сторона вищевказаного правопорушення виражається у вчиненні таких дій: 1)псування сільськогосподарських та інших земель; 2) забруднення земель хімічними речовинами; 3) забруднення земель радіоактивними речовинами; 4) забруднення земель нафтою; 5) забруднення земель нафтопродуктами; 6) забруднення земель неочищеними стічними водами; 7) забруднення земель виробничими та іншими відходами; 8) невжиття заходів щодо боротьби з бур`янами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті обставин справи та доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується те, що повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення надіслано позивачу 18.12.2025 рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується списком поштових відправлень наданих позивачем. У повідомленні було зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №007475 від 17.12.2024, відбудеться о 11 год. 00 хв. 23 грудня 2024 року в приміщенні Державної екологічної інспекції у Тернопільській області. Як вбачається з трекінгу поштового відправлення №772, офіційного сайту «Укрпошта», вищевказане повідомлення вручено отримувачу 26.12.2024, тобто через три дні після винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на день розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , у суб`єкта владних повноважень було відсутнє належне підтвердження того, що позивач отримав повідомлення про розгляд справи та копію протоколу. Покликання відповідача на те, що протокол складено у його присутності, а відтак, незважаючи на відмову позивача від підпису такого протоколу ОСОБА_1 знав про дату час та місце розгляду справи апеляційний суд, погоджуючись із позицією суду першої інстанції, вважає необґрунтованими, оскільки така позиція нічим, крім згаданого протоколу, не підтверджується. Матеріали фото чи відео фіксації у справі відсутні. Таким чином факт належного повідомлення може бути доведений лише шляхом надання підтвердження про отримання такого адресатом, відмови від його отримання чи у випадку відсутності адресата за місцем роботи чи проживання.

Розглянувши справу за відсутності позивача, за відсутності даних про те, що його сповіщено про час і місце її розгляду, позивачем порушено вимоги ст.ст. 278, 268 КУпАП, та права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме - бути присутньою під час розгляду справи, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на вказану вище обставину, а саме встановлене судом порушене право позивача на захист, усі інші доводи відповідача наведені в апеляційній скарзі не впливають на перевірку правильності висновків суду першої інстанції щодо законності спірної постанови. Сам факт порушення права особи на захист та його доведеність є достатньою підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями ст. 90 КАС України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2025 року у справі № 607/66/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 14.05.25