Справа № 520/22437/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 р. № 520/22437/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Українського ветеранського фонду Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Українського ветеранського фонду Міністерства у справах ветеранів України. щодо недопущення ФОП ОСОБА_1 до участі у другому етапі конкурсного відбору проєктів «Варто почати власну справу».

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду Єгупенка В.В. від 14.08.2024 відкрито провадження у даній справі та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024, у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді, призначено повторний автоматичний розподіл даної справи. За результатами проведення повторного автоматичного розподілу вказана справа передана на розгляд судді Панову М.М.

Ухвалою суду від 29.11.2024 адміністративну справу №520/22437/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Українського ветеранського фонду Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування рішення прийнято до розгляду та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача про недопущення до участі у конкурсі ветеранського фонду Міністерства у справах ветеранів України є протиправним та таким, що суперечить нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З позовної заяви вбачається, що позивачем 18 березня 2024 року було подано до Українського ветеранського фонду Міністерства у справах ветеранів України заявку із всіма необхідними документами для участі у конкурсі проєктів «Варто почати власну справу» https://veteranfund.com.ua/contests/varto-pochaty-vlasnu-spravu/.

29 березня 2024 року від Українського ветеранського фонду Міністерства у справах ветеранів України позивачем отримано листа № Вих/юф/4/697 від 28.03.2024, у якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не допущено (відмовлено) до участі у конкурсі проєктів «Варто почати власну справу».

Не погоджуючись із рішенням відповідача щодо недопущення до участі у конкурсі ветеранського фонду Міністерства у справах ветеранів України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Згідно з пунктом 4 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного, науково-технічного, соціального і культурного розвитку України.

Частиною 1 статті 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» розвиток малого і середнього підприємництва забезпечують у межах своїх повноважень Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважений орган у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» Кабінет Міністрів України забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері розвитку підприємництва, розроблення та виконання загальнодержавних програм розвитку малого і середнього підприємництва з урахуванням загальнодержавних пріоритетів, здійснює заходи щодо розвитку інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва, спрямовує, координує та контролює діяльність органів виконавчої влади, які забезпечують надання державної підтримки.

Статтею 12 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» передбачено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною 3 статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва.

Відповідно до п.2.8. порядку проведення конкурсного відбору проєктів, реалізація яких здійснюватиметься за підтримки бюджетної установи Український ветеранський фонд, та моніторингу їх реалізації для участі в конкурсному відборі проектів заявник повинен заповнити аплікаційну форму, підписати (скріпити) електронним цифровим підписом та подати до Фонду проектну заявку в електронному вигляді разом із документами, що є обов`язковими для подання заявниками на конкурсний відбір проектів у форматі PDF: документи про реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності; фінансово-економічне обґрунтування (кошторис); термін реалізації проекту; інформацію від уповноважених органів про відсутність, на момент подання заяви на участь у конкурсному відборі, простроченої заборгованості зі сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, більш як два місяці; інші документи, передбачені Інструкціями для заявників відповідного конкурсного відбору.

Як зазначає позивач у позові, підставою недопущення його до участі в конкурсі стало порушення Порядку проведення конкурсного відбору проєктів та Інструкції для заявників, а саме: керівник та/або засновник, та/або кінцевий бенефіціарний власник є особою, яка є керівником та/або засновником, та/або кінцевим бенефіціарним власником більше ніж у п`яти (включно) платників податків.

Неприбуткові підприємства, установи та організації - неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств. Це визначення наведено в пп. 14.1.121 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України неприбутковим підприємством, установою та організацією для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників у розумінні Цивільного кодексу України), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду, іншим юридичним особам, що здійснюють недержавне пенсійне забезпечення відповідно до закону (для недержавних пенсійних фондів), або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, та житлово-будівельні кооперативи; внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

При цьому згідно із підпунктом 133.4.6 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема, можуть бути віднесені (поряд з іншими):

громадські об`єднання, політичні партії, творчі спілки, релігійні організації, благодійні організації, пенсійні фонди; спілки, асоціації та інші об єднання юридичних осіб; інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам цього пункту.

У свою чергу, відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відтак, підприємства, установи та організації включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій не є платниками податку на прибуток підприємств. При цьому неприбуткові підприємства, установи та організації хоча і можуть одержувати (передавати) об`єкти оподаткування (напр., доходи, прибуток тощо), однак за умови дотримання нормативно-правових вимог щодо використання доходів (прибутків) виключно для фінансування видатків на утримання таких неприбуткових організацій, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених їх установчими документами (див.: абзац перший підпункту 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України) у таких неприбуткових підприємств, установ та організацій не виникає обов`язку зі сплати податку на прибуток підприємств, а отже такі неприбуткові підприємства, установи та організації не є платниками податків у розумінні пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, оскільки не відповідають ознакам платників податків, що закріплені у цій нормі.

Так, судом встановлено, що основною діяльністю відповідача є діяльність, пов`язана з фінансовою підтримкою проєктів та програм, спрямованих на підтримку ветеранів та їхніх сімей. Види підтримки проєктів, механізми реалізації такої підтримки та умови надання фінансової підтримки визначаються Порядком проведення конкурсного відбору проєктів, реалізація яких здійснюватиметься за підтримки Фонду, та моніторингу їх реалізації.

Порядок проведення конкурсного відбору проєктів, реалізація яких здійснюватиметься за підтримки відповідача, та моніторингу їх реалізації розроблений відповідно до вимог Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для функціонування Українського ветеранського фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2022 р. № 256 та Положення про Український ветеранський фонд (нова редакція), затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів України від 25 жовтня 2023 р. № 269.

Відповідно до підпункту 18 пункту 6 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для функціонування Українського ветеранського фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2022 року № 256, не можуть претендувати на отримання фінансової підтримки особи, у яких керівник та/або засновник, та/або кінцевий бенефіціарний власник с особою, яка є керівником та/або засновником, та/або кінцевим бенефіціарним власником більше ніж у п`яти (включно) платників податків.

Аналогічне за своїм змістом положення також міститься в підпункті 18 пункту 1.5. розділу 1 «Загальні положення» Порядку.

Наведене свідчить про те, що зазначені положення стосуються не лише платників податку на прибуток, як окремого виду податку, а усіх платників податків, незалежно від їх статусу відносно сплати чи звільнення від сплати податку на прибуток.

Листом-повідомленням № Вих/юф/4/697 від 28 березня 2024 р. Фонд повідомив позивача про те, що його проєкт (аплікаційний пакет) «Відновлення деревообробного бізнесу, виготовлення будматеріалів», Заявка № 966, не допущено до участі у другому етапі конкурсного відбору проєктів «Варто почати власну справу», реалізація яких здійснюватиметься за фінансової підтримки Українського ветеранського фонду, оскільки проєкт (аплікаційний пакет) не пройшов технічний відбір у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 являвся керівником та/або засновником, та/або кінцевим бенефіціарним власником більше ніж у п`яти (включно) платників податків.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем визнається той факт, що ОСОБА_1 є директором керівником та/або засновником, та/або кінцевим бенефіціарним власником у 9 (дев`яти) різних юридичних особах.

Також, у поданій позовній заяві позивач зазначає про те, що зі статусом платника податків позивача пов`язує лише 2 (дві) юридичні особи, оскільки інші 7 (сім) організацій включено до реєстру неприбуткових установ та організацій, тому, на думку позивача, вони не є платниками податків.

Підпунктом 14.1.121 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що неприбуткові підприємства, установи та організації - неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до статті 22 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Відповідно до положень статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України, Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до підпункту 133.4.6 пункту 133.4 статті 133 ПК України до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема, можуть бути віднесені громадські об`єднання.

Частиною першою, третьою статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» визначено, що громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Відповідно до частини шостої статті 3 Закону України «Про громадські об`єднання» одним із принципів діяльності громадських об`єднань є відсутність майнового інтересу, яка передбачає, що члени (учасники) громадського об`єднання не мають права на частку майна громадського об`єднання та не відповідають за його зобов`язаннями. Доходи або майно (активи) громадського об`єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об`єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи).

Державна податкова служба України у своїй консультації для юридичних осіб щодо питання оподаткування надходжень, які отримує організація у вигляді благодійних внесків від організацій та фінансової підтримки від обласної ради (https://dр.tах.gоv.uа/bаnеr/роdаtkоvi-kоnsultаtsіі/kоnsultаtsіі-dlуа-yuridichnih-osib/print-70622.html) зазначено, що «... громадська організація, яка внесена до Реєстру неприбуткових установ та організацій, не сплачує податок на прибуток з будь-яких доходів, в тому числі отриманих у вигляді благодійних внесків та фінансової підтримки, за умови, що такі доходи (прибутки) використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами (п.п. 133.4.2 п. 133.4 ст. 133 Кодексу)».

Зміст частини третьої статті 23 Закону України «Про громадські об`єднання» свідчить про те, що громадські об`єднання зі статусом юридичної особи, створені ним юридичні особи (товариства, підприємства) зобов`язані вести бухгалтерський облік, фінансову та статистичну звітність, бути зареєстрованими в податкових органах та сплачувати до бюджету обов`язкові платежі відповідно до закону.

Отже, хоча громадські організації і не є платником податку на прибуток, як окремо взятого податку, в розумінні ПК України, вона залишається платником інших податків та зборів.

Таким чином, вищевикладене свідчить про правомірність рішення відповідача, оформленого листом-повідомленням № Вих/юф/4/697 від 28 березня 2024 р., і, як наслідок, про відсутність правових підстав для визнання його протиправним та скасування.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Українського ветеранського фонду Міністерства у справах ветеранів України (пров. Музейний, 12, м. Київ, 01001, ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов