Справа № 420/12294/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича щодо зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП№77517517;

скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.04.2025 року за виконавчим провадженням ВП №77517517.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на користь позивача ухвалено рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року за позовом до військової частини НОМЕР_2 , зокрема суд зобов`язав військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про організацію виплати додаткової винагороди на період лікування після отриманого поранення відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168, а також розглянути рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про надання довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

14.03.2025 року виконавчі листи №420/35236/24 було пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Постановами старшого державного виконавця від 14.03.2025 відкриті два виконавчі провадження: №77517517 та №77517392 .

Разом з тим, за виконавчим провадженням ВП № 77517517 стосовно зобов`язання розглянути рапорт старшого солдата ОСОБА_1 про надання довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України державним виконавцем 14.04.2025 року винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. Вказану постанову представник позивача отримав 18.04.2025 року.

Вважаючи дії відповідача та постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.04.2025 року за виконавчим провадженням ВП №77517517 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У своїх доводах щодо протиправності оскаржених дій та постанови позивач посилається на те, що рішеннями ВЛК від 12.04.2024 року, від 01.08.2024 року, від 18.10.2024 року встановлено, що позивач отримав тяжке поранення, пов`язане із проходженням військової служби, та перебував на безперервному лікуванні після поранення, отже має право на отримання додаткової винагороди, подавши відповідний рапорт командиру військової частини, в якій проходить військову службу. Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо невидачі довідки про обставини травми (контузії, поранення, каліцтва) позивач позбавлений можливості отримати належні йому виплати за період знаходження на лікуванні та реабілітації, відповідно до постанови КМУ №168. Оскільки обидва виконавчі провадження безпосередньо пов`язані із призначенням та виплатою додаткової винагороди на період лікування після отриманого поранення, то виконавчі дії за виконавчим провадженням ВП №77517517 повинні бути продовжені для відновлення порушених прав позивача.

Ухвалою суду від 28.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ); відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272, 287 КАС України. Для розгляду справи по суті призначено судове засідання на 13.05.2025 року 11 год. 00 хв. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №21.

Також цією ухвалою суд витребував від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №77517517.

12.05.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач щодо задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідач зазначив, що виконавче провадження ВП № 77517517 відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом, щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 розглянути відповідний рапорт стягувача. Відтак, в рамках виконавчого провадження ВП №77517517 здійснюється виконання виконавчого листа боржником за яким є Військової частина, а стягувачем фізична особа, позов якої не пов`язаний із стягненням заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом, що дає підстави для зупинення вчинення виконавчих дій на період дії воєнного стану в Україні на підставі абз. 22 п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII, що свідчить про правомірність винесеної 14.04.2025 постанови старшим державним виконавцем.

На підставі викладеного відповідач переконує, що державний виконавець діяв в рамках Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих повноважень, тому винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.04.2025 року не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.

У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

13.05.2025 року представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, про що управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 видане посвідчення серії НОМЕР_5 від 31.12.2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі №420/35236/24, що набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду рапорту старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про організацію виплати додаткової винагороди на період лікування після отриманого поранення відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 року №168. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про організацію виплати додаткової винагороди на період лікування після отриманого поранення відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 року №168. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду рапорту старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про надання довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про надання довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.03.2025 року відкрито виконавче провадження №77517517 з примусового виконання виконавчого листа №420/35236/24 від 05.03.2025 року, про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 розглянути рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про надання довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.03.2025 року відкрито виконавче провадження №77517392 з примусового виконання виконавчого листа №420/35236/24 від 05.03.2025 року, про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 розглянути рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про організацію виплати додаткової винагороди на період лікування після отриманого поранення відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 року №168.

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.

Також 14.03.2025 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у межах ВП №№77517517 прийнято постанови:

про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

У зв`язку із тим, що боржником до відділу не було надано відомостей (доказів) виконання рішення суду у справі № 420/35236/24 або поважності причин його невиконання, що відповідно позбавляє державного виконавця можливості врахувати такі обставини виконання чи невиконання такого рішення та встановити наявність чи відсутність поважності причин його невиконання, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у межах ВП №№77517517 направлено на адресу Військової частини НОМЕР_2 Вимогу виконавця.

Як зазначено у відзиві, відповідь від боржника на постанову про відкриття виконавчого провадження та на вимогу виконавця до відділу не надходила.

14.04.2025 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у межах ВП №№77517517 прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні відповідно до абз. 22 п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з постановою від 14.04.2025 року ВП №№77517517 про зупинення вчинення виконавчих дій, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані положеннями Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (у редакції, чинній на момент їх виникнення).

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема:

виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, покладається на органи державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону України Про виконавче провадження визначає обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

У відповідності з ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.п. 1-5 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно положень ч. 5 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За приписами частин 5 та 6 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Підстави для зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані статтею 34 Закону України Про виконавче провадження.

Водночас, згідно з абзацом 22 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Згідно з абзацом 23 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», положення, передбачені абзацом двадцять другим цього пункту, не поширюються на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці двадцять другому цього пункту, а також на рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.

У такій редакції абзац 22 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» викладено згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11.04.2023 № 3048-IX, який набув чинності 06.05.2023 року.

Предметом спору у зазначений справі є правомірність постанови від 14.04.2025 року ВП №№77517517 про зупинення вчинення виконавчих дій на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні відповідно до абз. 22 п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, у цій справі вирішенню підлягає питання чи відповідає ВП №77517517 критеріям, за яких виконавче провадження зупиняється у період дії воєнного стану, згідно з абзацом 22 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє і наразі.

Отже наявна умова дії воєнного стану в Україні.

Як встановлено судом, боржником у виконавчому провадженні ВП №77517517 є військова частина НОМЕР_2 .

Отже наявна умова щодо боржника.

Щодо правовідносин, на які не поширюється дія абз. 22 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цієї норми, зупиняється вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом…

Як встановлено судом, у межах ВП №77517517 здійснюється примусове виконання виконавчого листа №420/35236/24 від 05.03.2025 року про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 розглянути рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про надання довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

Також резолютивна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі №420/35236/24, що набрало законної сили, також передбачає зобов`язання військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про організацію виплати додаткової винагороди на період лікування після отриманого поранення відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 року №168

З викладеного слідує, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі №420/35236/24, примусова виконання якого здійснюється у межах ВП №77517517, не є позовом про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом, отже вчинення виконавчих дій у межах ВП №77517517 дійсно може бути зупинено на підставі абз. 22 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі №420/35236/24 стосується розгляду рапортів, а не присудження додаткової винагороди на період лікування після отриманого поранення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168.

Перелік виключень із загальної норми абзацу 22 пункту 10-2 Розділу XIII Закону №1404-VIII є вичерпним, підстав для їх розширеного тлумачення судом не встановлено.

За таких обставин, суд зазначає, що положення абзацу 22 пункту 10-2 Розділу XIII Закону №1404-VIII поширюються на спірні правовідносини, а тому відповідач обґрунтовано виніс постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні від 14.04.2025 року ВП №№77517517.

При цьому, дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП№77517517 суд не визнає протиправними, оскільки станом на дату їх вчинення відповідач діяв у відповідності з нормами діючого законодавства, зокрема абз. 22 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір та відмову у позові, розподіл судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 268-272, 287 КАС України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) про визнання протиправними дій та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 272 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст. 287 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.