Справа № 520/24076/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ганечко О.М.

Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі - Головне управління ДСНС України у Харківській області) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» (далі - ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ», Товариство), в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації будівель і споруд Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» за адресою: Харківська область, Красноградський район, Сахновщинська ОТГ, с. Багата Чернещина, вул. Харківська, 8, шляхом їх знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель і споруд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю. Застосовано захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» за адресою: Харківська обл., Красноградський р-н., Сахновщицька ОТГ, с. Багата Чернещина, вул. Харківська, 8, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА САНРАЙЗ" зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 19.08.2021 №99.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що Акт від 19.08.2021 №99 є неналежним доказом та не підтверджує порушення ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Апелянт стверджує, що не допускає порушень законодавства України у сфері техногенної та пожежної безпеки. Крім того, апелянт вважає, що ДСНС не може здійснювати повторні позапланові перевірки за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для раніше проведеної позапланової перевірки. На переконання апелянта, позивачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено не тільки необхідність вжиття такого крайнього та найбільш суворого заходу реагування, а також наявності порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей.

30 грудня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» (ідентифікаційний код 34989711, місцезнаходження: 01054, Україна, м. Київ, пров. Георгіївський, буд., 2, кім.12) зареєстровано як юридична особа, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.11.2021 №285079122, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» є власником будівлі, загальною площею 331 кв.м., яка розташована за адресою: Харківська обл., Сахновщинський р-н., с. Багата Чернещина, вул. Харківська, буд. 8.

У період з 18 серпня 2021 року по 19 серпня 2021 року провідним інспектором відділу запобігання надзвичайних ситуацій Красноградського районного управління Головного управління ДСНС України у Харківській області лейтенантом служби цивільного захисту Олешко Олександром Олександровичем на підставі наказу Головного управління ДСНС України у Харківській області від 05.08.2021 №17 та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 17.08.2021 №137 було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» на об`єкті, який розташований за адресою: Харківська обл., Красноградський р-н., Сахновщинська ОТГ, с. Багата Чернещина, вул.Харківська, 8, вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами проведення якого був складений Акт від 19.08.2021 №99.

Відповідно до Акту від 19.08.2021 №99, в ході перевірки були виявлені порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» законодавчих та нормативно-правових актів у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме:

- пункту 16 розділу ІІ Правил пожежної безпеки України (далі - Правила, ППБУ) - керівником не забезпечено проходження навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (підтверджується відсутністю посвідчень);

- абзацу першого пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ Правил - керівником не забезпечено оброблення засобами вогнезахисту дерев`яних елементів горищної конструкції (підтверджується відсутністю акту виконаних робіт);

- абзацу першого пункту 1.6 глави І розділу ІV Правил - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснюється не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (підтверджується відсутністю акту виконаних робіт);

- пункту 1.20 глави 1 розділу ІV Правил - не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (підтверджується відсутністю протоколів вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування);

- пункту 1.21 глави 1 розділу ІV Правил - будівлі об`єкту не забезпечені захистом від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів (підтверджується відсутністю акту виконаних робіт);

- пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил - будинки та приміщення не обладнанні системами протипожежного захисту (підтверджується відсутністю акту виконаних робіт);

- пункту 3.11 глави 3 розділу V Правил - пожежний щит не укомплектований з відповідністю до вимог (підтверджується відсутністю технічного обладнання);

- пункту 10.1 глави 10 розділу VІ Правил - до роботи на АЗС допущені особи, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму і не мають про це відповідного посвідчення (підтверджується відсутністю посвідчення);

- пункту 7 наказу МНС України №140 від 16.08.2005 - на об`єкті не проведено ідентифікацію ПНО (підтверджується відсутністю відповідних документів);

- пункту 10.5 глави 10 розділу VІ Правил - АЗС не обладнано гучномовним зв`язком (підтверджується відсутністю обладнання гучномовного зв`язку).

Позивач, з метою застосування заходів реагування, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Нормами ч. 1 ст. 1 Закону № 877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій. Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 3 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Положеннями ст. 47 Кодексу цивільного захисту України закріплено, що державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.

Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, передбачено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

У відповідності до пп. 2 п. 3 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, основними завданнями ДСНС, зокрема, є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно з ст. 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

За приписами п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно вимог частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведено плановий захід державного нагляду (контролю) ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» за фактичною адресою: Харківська обл., Сахновщинський р-н., с. Багата Чернещина, вул. Харківська, буд. 8, за результатами якого складено Акт від 19 серпня 2021 року №99 (далі - Акт) (а.с. 16-29).

Посилання апелянта на те, що Акт від 19.08.2021 № 99 підписано виключно службовою особою ДСНС, водночас, представник Товариства не засвідчив факт проведення перевірки, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, згідно даного Акту, керівник ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» від підпису відмовився, Акт направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 19.08.2024 №2801676.

Крім того, у позовній заяві ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» визнає факт проведення позивачем перевірки.

Щодо доводів апелянта про те, що Акт від 19.08.2021 №99 є неналежним доказом та не підтверджує порушення ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, слід зазначити, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 16 лютого 2022 року у справі №640/10135/20.

Так, згідно Акту від 19 серпня 2021 року №99 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, було виявлено 10 порушень, а саме:

1) пункту 16 розділу ІІ Правил- керівником не забезпечено проходження навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (підтверджується відсутністю посвідчень);

2) абзацу першого пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ Правил - керівником не забезпечено оброблення засобами вогнезахисту дерев`яних елементів горищної конструкції (підтверджується відсутністю акту виконаних робіт);

3) абзацу першого пункту 1.6 глави І розділу ІV Правил - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснюється не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (підтверджується відсутністю акту виконаних робіт);

4) пункту 1.20 глави 1 розділу ІV Правил - не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (підтверджується відсутністю протоколів вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування);

5) пункту 1.21 глави 1 розділу ІV Правил - будівлі об`єкту не забезпечені захистом від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів (підтверджується відсутністю акту виконаних робіт);

6) пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил - будинки та приміщення не обладнанні системами протипожежного захисту (підтверджується відсутністю акту виконаних робіт);

7) пункту 3.11 глави 3 розділу V Правил - пожежний щит не укомплектований з відповідністю до вимог (підтверджується відсутністю технічного обладнання);

8) пункту 10.1 глави 10 розділу VІ Правил - до роботи на АЗС допущені особи, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму і не мають про це відповідного посвідчення (підтверджується відсутністю посвідчення);

9) пункту 7 наказу МНС України №140 від 16.08.2005 - на об`єкті не проведено ідентифікацію ПНО (підтверджується відсутністю відповідних документів);

10) пункту 10.5 глави 10 розділу VІ Правил - АЗС не обладнано гучномовним зв`язком (підтверджується відсутністю обладнання гучномовного зв`язку).

Водночас, апелянт стверджує, що не допускає порушень законодавства України у сфері техногенної та пожежної безпеки.

З приводу першого та восьмого порушення апелянт зазначає, що штатний персонал ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» пройшов навчання, отримав погрібні знання і навички у сфері охорони та гігієни праці, надання медичної допомоги потерпілим, електробезпеки та пожежної безпеки, разом з тим, доказів цього не надає, зокрема, не надає відповідні посвідчення.

Також, відповідачем не надано доказів усунення другого порушення, а саме, не надано актів виконаних робіт щодо оброблення засобами вогнезахисту дерев`яних елементів горищної конструкції.

Щодо третього порушення, апелянт стверджує, що 12 грудня 2022 року усі недоліки і порушення, допущені в процесі експлуатації електромереж та електрообладнання та вказані в Акті комісії від 02.12.2012 були усунені. Всі з`єднання проводів та кабелі виконані згідно ПУЕ п 2.1.21 та ППБУ розділ IV глава 1 п. 1.6.

На підтвердження зазначеного, апелянтом надано акт перевірки та огляду технічного стану електромереж та електрообладнання до 1000 В на виробничих об`єктах від 02.12.2022 та акт на виконання робіт по технічному обслуговуванню на виробничих об`єктах від 12.12.2022.

На підтвердження усунення четвертого та п`ятого порушень Товариством надано: договір від 02.01.2022 №60, укладений з Приватним підприємством "Заряд" на виконання робіт з профілактичного випробування електрообладнання на об`єктах замовника вимірювання опору заземлюючих пристроїв: перевірка наявності та стану кіл між заземлювачами та елементами, що заземлюються та устаткування; вимірювання заземлюючих пристроїв блискавкозахисту та металозв`язку струмопроводів блискавкорицмачів і блискавковідводів; перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та устаткування від КЗ та вимірювання значення опору ізоляції проводів і кабелів; акт здачі-приймання виконаних робіт від 30.11.2022 №60 за вказаним договором.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, вищевказані документи не дають можливості однозначно встановити, чи було усунено Товариством п`яте порушення щодо забезпечення будівлі об`єкту захистом від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів. Так, Договір від 02.01.2022 №60 був укладений, зокрема, щодо вимірювання заземлюючих пристроїв блискавкозахисту та металозв`язку струмопроводів блискавкорицмачів і блискавковідводів. Разом з тим, в акті виконаних робіт від 30.11.2022 №60 відсутня інформація щодо достатності таких пристроїв та відповідності їх встановленим вимогам пожежної безпеки.

Слід зазначити, що, в даному випадку, саме Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, як контролюючий орган повинно встановити виконання відповідачем вимог акту перевірки в частині дотримання абзацу першого пункту 1.6 глави І розділу ІV Правил пожежної безпеки.

З приводу шостого порушення апелянт зазначає, що Товариством було вчинено дії, спрямовані на обладнання всього об`єкту системами протипожежного захисту, разом з тим, доказів цього не надає, зокрема, не надає відповідні акти виконаних робіт. На підтвердження усунення шостого порушення відповідачем надано акт підтвердження укомплектування пожежного щита № 3 від 01.02.2022.

Враховуючи вищезазначене, ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» не надано доказів усунення всіх порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що зафіксовані в Акті від 19 серпня 2021 року №99.

Колегія суддів вважає, що серед порушень, що залишились, є такі порушення, які у разі виникнення надзвичайної ситуації, можуть реально уповільнити евакуацію людей з приміщення навчального закладу (відсутність автоматичної пожежної сигналізації, відсутність системи оповіщення про пожежу), внаслідок чого, може бути завдано непоправних негативних наслідків, зважаючи на велику кількість дітей, що навчаються в школі, а також їх недостатню мобільність, у силу малого віку.

При цьому, відсутність системи пожежної сигналізації не дає змоги оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, сприяє беззахисності людини перед небезпечними факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, створюючи загрозу життю та здоров`ю людей.

Також, суттєву небезпеку може нести необроблення засобами вогнезахисту дерев`яних елементів горищної конструкції

Таким чином, кожне з виявлених порушень створює очевидну загрозу життю та здоров`ю працівників відповідача та дітей, які навчаються у гімназії, а сукупність цих порушень вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.

На переконання колегії суддів, забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 08 червня 2023 року у справі №826/6164/18 та від 28 лютого 2019 року у справі №810/2400/18.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено не тільки необхідність вжиття такого крайнього та найбільш суворого заходу реагування, а також наявності порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, слід зазначити наступне.

Чинне законодавство не містить визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, вказане поняття є оціночним. Разом з тим, порушення відповідачем протипожежних норм у їх сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки, такі порушення впливають на забезпечення безпеки при експлуатації (роботи) будівель відповідача, у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.

Недодержання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Так, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №320/7019/18 вказав наступне: «…існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді, зокрема, повного зупинення експлуатації (роботи) будівель».

З огляду на зазначене, доводи апелянта про те, що позивач не обґрунтував та не довів у суді те, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апелянта про те, що захід реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації об`єктів порушує право апелянта на вільне користування майном, яке є складовою права власності ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» на таке майно, є необгрунтованими, оскільки, заходи реагування у формі часткового або повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 28 лютого 2019 року у справі №810/2400/18.

При цьому, колегія суддів враховує, що у випадку застосування до відповідача заходів реагування, такі заходи матимуть тимчасовий характер, період дії яких залежить безпосередньо від факту усунення ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» виявлених порушень, а застосовані до відповідача заходи реагування матимуть, також, спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

З приводу посилання апелянта на те, що ДСНС не може здійснювати повторні позапланові перевірки за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для раніше проведеної позапланової перевірки, слід зазначити наступне.

Так, частиною 1 статті 6 Закону № 877-V передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.

Отже, ТОВ «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» вправі звернутися до Головного управління ДСНС України у Харківській області із заявою про проведення позапланової перевірки на його об`єкті.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції правомірно застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» за адресою: Харківська обл., Красноградський р-н., Сахновщицька ОТГ, с. Багата Чернещина, вул. Харківська, 8, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА САНРАЙЗ" зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 19.08.2021 №99.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА САНРАЙЗ» залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ганечко О.М.

Ключкович В.Ю.