Справа № 500/6077/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/6077/24 пров. № А/857/1620/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року про повернення клопотання без розгляду у справі № 500/6077/24 (головуючий суддя Баб`юк П. М., м. Тернопіль, повний текст ухвали виготовлено 19.11.2024) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2024 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Сергія Зюбаненка №2525 від 01 жовтня 2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора - чергового чергової частини відділення поліції №4 (м. Заліщики) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області; визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Сергія Зюбаненка № 405 о/с «По особовому складу» від 02 жовтня 2024 року, в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора - чергового чергової частини відділення поліції №4 (м. Заліщики) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області; поновлення капітана поліції ОСОБА_1 з 03 жовтня 2024 року на службі в поліції на посаді старшого інспектора - чергового чергової частини відділення поліції №4 (м. Заліщики) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, що підлягає негайному виконанню; стягнення з ГУНП в Тернопільській області на користь капітана поліції ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 03 жовтня 2024 року по день поновлення на посаді з урахуванням податків і зборів, включаючи середню місячну заробітну плату за один місяць, що підлягає негайному виконанню.

07.11.2024 до Тернопільського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог і залучення до участі у справі співвідповідачів, в якому останній просив: 1) залучити до участі у справі наступних співвідповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; військову частину НОМЕР_1 ; 2) збільшити розмір позовних вимог, пред`явивши до вище перелічених співвідповідачів наступні позовні вимоги: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №281 від 05 жовтня 2024 року про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ; визнати протиправними та скасувати всі накази ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та військової частини НОМЕР_1 , які були винесені у період з 02 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року, що стосуються проходження ОСОБА_1 служби у Збройних Силах України, номера, дати реєстрації та назви яких йому не відомі з незалежних від нього причин, однак перед цим витребувати вище перераховані накази у вище перелічених співвідповідачів.

Вказана заява мотивована тим, що працівники ТЦК розпочали проводити щодо позивача мобілізаційні заходи після його ознайомлення з наказом про звільнення зі служби. На думку позивача, оскільки вчинені мобілізаційні заходи були здійснено після його звільнення, а тому збільшені позовні вимоги, які стосуються мобілізації позивача, будуть похідними позовними вимогами від вимог в частині незаконного звільнення.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року клопотання ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог і залучення до участі у справі співвідповідачів в адміністративній справі №500/6077/24 повернуто без розгляду. Ухвалено продовжити розгляд справи за первісними позовними вимогами.

Не погодившись із цією ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить цю ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити заявлене клопотання про збільшення розміру позовних вимог і залучення до участі у справі співвідповідачів.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач подаючи клопотання про збільшення розміру позовних вимог і залучення до участі у справі співвідповідачів хотів змінити предмет позову, тобто пред`явити нові позовні вимоги до нових відповідачів. При цьому, підстава позову залишилась незмінною, адже щоб довести протиправність призову позивача на військову службу достатньо довести незаконність звільнення позивача зі служби, оскільки працівники поліції не можуть бути мобілізовані. Крім того, не погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск строку подання спірного клопотання.

Враховуючи, що дана справа відноситься до справ незначної складності в розумінні ст.12 КАС України, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Повертаючи заяву про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем порушено строк подання заяви, а тому у відповідності до ст. 47 КАС України, заява про уточнення позовних вимог підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 статті 3 КАС України, передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 166 КАС України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Статтею 167 КАС України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви. Так, відповідно до пунктів 4-5 ч. 1 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, будь-яка письмова заява повинна містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення).

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Частиною 2 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Аналізуючи положення статей 47 та 166 КАС України, слід дійти висновку, що встановлений строк на реалізацію позивачем свого процесуального права змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, закінчується або у день закінчення підготовчого засідання (якщо справа слухається за правилами загального позовного провадження) або за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Подібний правовий висновок викладений, зокрема в ухвалі Верховного Суду від 03 березня 2021 року справа № 160/8804/20

Матеріали справи свідчать, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Враховуючи строки, визначені ч.1 ст. 47 КАС України, позивач заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог повинен був подати не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, тобто до 09 листопада 2024 року, що свідчить про дотримання позивачем строку подання заяви. Так, заяву про збільшення позовних вимог було подано 07.11.2024.

Таким чином, судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про пропуск позивачем строку подання заяви про збільшення позовних вимог.

Також суд зазначає, що із системного аналізу адміністративного процесуального законодавства висновується, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист прав, свобод та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Проте у разі подання таких заяв (клопотань) вони підлягають оцінці виходячи із їхнього змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи.

Суд повинен розцінити відповідну заяву (клопотання) як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При поданні відповідних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені КАС України.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) визначає інший спосіб захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Водночас, не може вважатися зміною предмета позову визначення способу захисту порушеного права, якщо такий спосіб позивач при зверненні до суду не визначав.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, на обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмета позову) посилається на інші обставини, якими він ці (перші) позовні вимоги не обґрунтовував.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог необхідно розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі.

Заяву позивача про збільшення позовних вимог суд оцінює, як новий позов, який необхідно подавати до суду окремо.

Такий висновок ґрунтується на тому, що у заяві позивач заявляє нові позовні вимоги до нових відповідачів. Зміст первісних позовних вимог стосується звільнення з посади, тоді як збільшені позовні вимоги стосуються мобілізації позивача.

Отже, заява на відміну від позовної заяви містить інші позовні вимоги та відповідні саме цим вимогам підстави, що вказує на звернення до суду з новим позовом.

Таким чином, відповідно до статті 47 КАС України, позивач не збільшував позовні вимоги, не здійснював зміну предмету або підстави позову, а доповнив позов фактично новими позовними вимогами, які по суті є окремими від первісних позовних вимог, які повинні розглядатися в іншому провадженні.

Подібний правовий висновок викладений, зокрема в ухвалах Верховного Суду від 29 листопада 2021 року справа №9901/388/21, від 08 листопада 2023 року справа №990/183/23.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є вірною по суті, однак невірно обґрунтованою, тому наявні підстави для її зміни в частині мотивів.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 383 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року про повернення клопотання без розгляду у справі № 500/6077/24 змінити в частині мотивів.

В іншій частині оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук