Справа № 420/10459/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/10459/24

Перша інстанція суддя Пекний А.С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Блумі» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Блумі» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Одеській митниці, а саме:

- визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2024/000171/2 від 12.03.2024;

- визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2024/000317.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як подані позивачем документи для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, містили розбіжності, а тому заявлена позивачем митна вартість не підтверджена документально, внаслідок чого митним органом правомірно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між INDUSTRIA CARTARIA PIERETTI SPA (Продавець) та ТОВ «Блумі» (Покупець) укладено контракт купівлі-продажу № 250419 від 25.04.2019, за умовами якого Продавець передає у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує товар картон, для виготовлення паперових виробів санітарно-гігієнічного призначення на власному виробництві.

З метою митного оформлення товару, 12.03.2024р. позивачем подано митну декларацію №24UA31U6 та документи, що підтверджують митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: проформа інвойс № 1516 від 01.02.2024; комерційний інвойс SIT02-24-VEX0293 від 05.03.2024; CMR № DDTIT0224-00898 від 05.03.2024; сертифікат про походження товару С/0769373 від 06.03.2024; підтвердження замовлення № SIT02EST2400123/1 від 05.02.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах № 1058 від 15.02.2024; довідка про транспортні витрати № 1103-3 від 11.03.2024 на автоперевезення по маршруту Магііа di Capannori, Італія - Теплодар, Україна; прайс-лист б/н від 01.02.2024; інформаційний бюлетень від Асоціації українських підприємств целюлозно-паперової галузі «УкрПапір» (АУП «УкрПапір») № 053 від 26.02.2024 з додатками; зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу № 250419 від 25.04.2019 з виробником товару INDUSTRIA CARTARIA PIERETTI SPA (ІТАЛІЯ); додаткова угода №2 від 29.12.2023; специфікація № 37 від 19.01.2024; судове рішення № 420/9426/23 від 04.07.2023; копія митної декларації країни відправлення № 24ITQ3J01GY28586A3 від 07.03.2024.

При цьому, позивачем митну вартість поставлених товарів визначило за основним методом, а саме за ціною договору щодо товарів які імпортуються.

В свою чергу, Одеська митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митій декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме:

- відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МК України) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- у платіжному дорученні від 15.02.24 р. №1058 наявне посилання на проформу інвойс від 01.02.24 р. № 1516, але, за вартістю його не можливо спів віднести до інвойсу від 05.03.24 р. № SIT02-24-VEX0293;

- в СМR від 05.03.24 р. № DDTIT0224-00898 зазначено, що перевізником є PJSC «ODESKABEL», але рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиційних послуг виданий ТОВ «Українська Експедиційна Група».

На підставі зазначеного, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України зобов`язано позивача протягом 10 днів надати додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи за бажанням декларанта.

В свою чергу, 12.03.2024 декларантом ТОВ «МЕТАЛІК» надіслано: рахунок на оплату від 11.03.2024 №443, договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 21.12.2015, замовлення від 29.02.2024 №2902/3, лист ТОВ «БЛУМІ» від 12.03.2024 №1203/1 щодо наданих документів та лист ТОВ «МЕТАЛІК» від 12.03.2024 №б/н, яким повідомлено, що інших документів надано не буде.

При цьому, Одеською митницею, за результатами розгляду поданих документів, прийнято рішення № UА500500/2024/000171/2 від 12.03.2024 р. про коригування заявленої позивачем митної вартості товару із застосуванням резервного методу.

Також, Одеською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000317 від 12.03.2024 р.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями митного органу, товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як товариством належним чином підтверджено заявлену митну вартість товарів для здійснення їх митного оформлення за заявленим методом, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно ч. 2 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Згідно ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Згідно ч. 12 ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості ввезених товариством товарів № UА500500/2024/000171/2 від 12.03.2024року та складеної картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2024/000317 від 12.03.2024 року.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у межах доводів та вимог апеляційної скарги митного органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, фактичною підставою для прийняття оскаржуваних рішень митного органу стала наявність розбіжностей у поданих товариством документах, а також їхня недостатність для здійснення митного оформлення товару за визначеним ним методом.

Так, в рішенні про коригування митної вартості товарів № UА500500/2024/000171/2 від 12.03.2024 року митним органом встановлено наступні порушення, а саме: відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; у платіжному дорученні від 15.02.24 р. № 1058 наявне посилання на проформу інвойс від 01.02.24р. №1516, але за вартістю його неможливо віднести до інвойсу від 05.03.24р. №SIT02-24-VEX0293; в СМR від 05.03.24 р. № DDTIT0224-00898 зазначено, що перевізником є PJSС «ODESKABEL», але рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиційних послуг виданий ТОВ «Українська Експедиційна Група».

В свою чергу, як встановлено судом першої інстанції та вбачається із наданих позивачем документів, ввезений позивачем картон, для виготовлення паперових виробів санітарно-гігієнічного призначення на власному виробництві, придбано за Контрактом № 250419 від 25.04.2019 року, укладеного між INDUSTRIA CARTARIA PIERETTI SPA та ТОВ «Блумі».

Відповідно до пункту 2.1 Контракту від 25.04.2019 № 250419 ціни на товар встановлені в Євро та включають вартість пакування, пакувальних матеріалів. Відповідно до вищезазначеного контракту всі витрати по упаковці, маркуванню та пакувальним матеріалам відносяться за рахунок Продавця.

Умови поставки Товару відповідно до EXW Marlia di Capannori Лукка Італія (ІНКОТЕРМС - 2010), якщо інше не обумовлено в інвойсі або проформі інвойсу.

Умови поставки EXW відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року означають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо).

Отже, після передання (завантаження) на заводі Товару у розпорядження перевізника, з яким Покупець (позивач) уклав відповідний договір перевезення, Продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання.

Пункт 5.1 Контракту упаковка Товару повинна забезпечувати його збереження при перевезенні та зберіганні, за умови, якщо Товар перевозиться/обробляється/зберігається в оригінальній непорушеній упаковці Продавця у відповідності до правил, викладених у Листі безпеки продукту та відповідати експортним вимогам для даного виду Товару в країні Продавця. Товари повинні бути упаковані відповідно до стандартів якості та специфікацій INDUSTRIA CARTARIA PIERETTI SPA.

Тобто, обов`язок упаковки і маркування товару покладається на Продавця. Дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

Крім того, у графах МД 37 «Процедура митної декларації» зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесено позивачем, у зв`язку з чим пакування окремо не включається у митну вартість товару.

Щодо неможливості співвіднесення за вартістю інвойсу 05.03.2024 № SIT02-24-VEX0293 до платіжного доручення від 15.02.2024 №1058, з посиланням на проформу інвойс від 01.02.2024 № 1516, колегія зазначає наступне.

Згідно з п. 4.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.04.2019 № 250419 умови оплати: 100 % передоплата до завантаження відповідно до проформи-інвойс. Оплата здійснюється банківським переказом грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця відповідно до Проформи інвойсу па кожну партію товару. Валюта платежу - EURO.

Усі банківські витрати, пов`язані з виконанням цього Контракту, оплачуються Продавцем на території Продавця, Покупцем на території Покупця. У разі виникнення різниці між Проформою інвойсом і Комерційним інвойсом вона має бути оплачена Покупцем.

Пунктом 4.2 Контракту передбачено, що умови оплати вказані в Проформі інвойсі - на відповідну партію товару.

Таким чином, оплата за товар здійснюється згідно проформи-інвойс, а не згідно інвойсу, а відтак довід митного органу є необґрунтованим.

Щодо висновку митного органу про те, що в СМR від 05.03.24 р. № DDTIT0224-00898 зазначено перевізником PJSC «ODESKABEL», але рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиційних послуг виданий ТОВ «Українська Експедиційна Група», колегія суддів зазначає наступне.

Так, 21.12.2015 між ТОВ «Українська Експедиційна Група» та ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» укладено договір № 1063 про надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до якого Експедитор доручає, а Перевізник зобов`язується надати послуги з транспортно-експедиторського обслуговування та організувати перевезення вантажів, що надаються Експедитором, по території України та в міжнародному сполученні відповідно до умов цього Договору та Заявок Експедитора.

Заявка на перевезення оформлена експедитором, про що свідчить замовлення від 29.02.2024 на перевезення вантажів.

Тобто, відповідно до умов укладеного договору, експедитор організував відповідне перевезення та залучає до нього необхідних осіб, в даному випадку перевізника ТОВ «Українська Експедиційна Група», який здійснив перевезення вантажу, після чого експедитор виставив відповідні рахунки до оплати.

Таким чином, залучення третьої особи - фактичного перевізника, не суперечить змісту наданих декларантом документів, а відтак не є підставою для коригування митної вартості товарів.

Щодо твердження митного органу про ненадання позивачем транспортних документів та документів, які містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів колегія зазначає наступне.

Так, декларантом до митного оформлення надано довідку № 1103-3 від 11.03.2024, видану ТОВ «Українська Експедиційна Група», в якій зазначено, що транспортно-експедиційні витрати, згідно договору № 11/08-1 від 11.08.2017 про надання транспортно-експедиційних послуг між ТОВ «Українська експедиційна група» та ТОВ «БЛУМІ», на доставку вантажу, картон, вага брутто 21315,00 кг, з ісР/industria cartaria Pieretti spa, інвойс SIT02-24-VEX0293 від 05.03.2024, умови поставки EXW Marlia di Capannori Lucca (Італія) для ТОВ «БЛУМІ» автомобілем, з держ. номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , за маршрутом 55014 Marlia di Capannori (LU) Італія - Теплодар, Одеська область (Україна), згідно CMRDDTIT0224-00898 від 05.03.2024, складають 153722,80 грн. Страхування вантажу не проводилося.

Вказаний документ на думку суду підтверджує вартість понесених позивачем витрат на транспортування товару.

З іншого боку, із зібраних матеріалів справи вбачається, що до митного оформлення та на підтвердження заявленої митної вартості товарів товариством надано митному органу документи, перелік яких визначено у ч. 2 ст. 53 МК України.

В свою чергу, дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вони підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни товарів, не містять розбіжностей та ознак підробки, а тому відповідають вимогам митного законодавства.

Крім того, колегія суддів зазначає, що витребуванню митним органом підлягають лише ті документи, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може вважатися підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів неможливо визначити шляхом застосування попереднього методу.

В даному випадку, позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованих товарів за першим методом, а тому відмова митного органу у митному оформленні товарів та подальше коригування вартості товарів за допомогою наступних методів є протиправними.

Крім того, вказані обставини свідчать про протиправність оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Одеську митницю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян