Справа № 520/5441/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 травня 2025 року Справа № 520/5441/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Шаркової А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, буд. 12, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61002, ), третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому з урахуванням уточнень (вх.01-26/31038/25 від 26.03.2025) просить суд:

- визнати Постанову ВП №77318015 від 27.02.2025 неправомірною та зобов`язати відповідача її скасувати;

- зобов`язати відповідача скасувати арешт на належні позивачу електронні гроші (майно) які містяться на відкритих на позивача ім`я банківських рахунках.

- зобов`язати відповідача відшкодувати позивачу кошти стягнуті з його електронного рахунку у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у сумі 205,07 грн. шляхом зворотнього їх зарахування на електронний рахунок позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії відповідача є протиправними та такими, які суперечать чинним нормам Закону України 1404-VIII «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову по справі №520/5441/25 задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору по вказаній справі за подання адміністративного позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №520/5441/25 та витребувано у відповідача в строк за один день до судового засідання усі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов, а також належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №77318015.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 24.03.2025 з боку відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно зі змістом якого просив відмовити в задоволенні позовних в повному обсязі з підстав відповідності дій відповідача вимогам законодавства.

Позивач через систему «Електронний суд» 26.03.2025 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій повідомив суд про доповнення позовних вимог пунктом 3 наступного змісту: "Зобов`язати відповідача відшкодувати позивачу кошти стягнуті з його електронного рахунку у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у сумі 205,07 грн. шляхом зворотнього їх зарахування на електронний рахунок позивача".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог у вказаній справі прийнято до провадження. Подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх.01-26/31038/25) від 26.03.2025.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 залучено ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача в адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 витребувано у третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості щодо коду ЄДРПОУ ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зазначений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та інформацію про зміну коду ЄДРПОУ в період діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання окресленої ухвали з боку третьої особи 29.04.2025 подано документи.

В судовому засіданні 14.05.2025 позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на зміст правової позиції позову.

В судове засідання представник відповідача та третьої особи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом не встановлено перешкод для розгляду справи пов`язаних з неприбуттям представника відповідача та третьої особи.

Таким чином суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності представника відповідача та третьої особи.

На тривалість розгляду справи вплинула обставина знаходження судді Супрун Ю.О., у щорічній відпустці та на лікарняному.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України № 1404-VІІІ від 02.06.16 "Про виконавче провадження" (далі по тексту - Закон України "Про виконавче провадження").

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

За приписами частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини п`ятої статі 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною третьою статті 299 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Крім того ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Судом встановлено, що постановою №01/2832 від 23.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 накладено на позивача штраф у сумі 17000,00 грн..

Не погодившись зі вказаною постановою, позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому, зокрема, просив суд визнати протиправною та анулювати постанову №01/2832 від 23.12.2024.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2025 у справі №643/84/25 адміністративний позов задоволено частково. Постанову №01/2832 від 23.12.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 скасовано, а провадження у справі закрито. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

З Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2025 у справі №643/84/25 набрало законної сили 10.03.2025.

Водночас, вважаючи, що штраф позивач не сплатив в добровільному порядку, ІНФОРМАЦІЯ_2 12.02.2025 направлено постанову від 23.12.2024 за №01/2832 для виконання до Салтівського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №13/103 від 12.02.2025, копія якого наявна в матеріалах справи.

Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 27.02.2025 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №77318015, копія якої наявна в матеріалах справи.

27.02.2025 керуючись статтями 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/ електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 37703,00 грн..

Відтак, підсумовуючи все вищевикладене та беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи те, що постанову №01/2832 від 23.12.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 скасовано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2025 у справі №643/84/25, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання постанови №77318015 від 27.02.2025 неправомірною є обґрунтованими та підставними.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, з метою ефективного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне скасувати постанову Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №77318015 від 27.02.2025, як наслідок скасувати постанову Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт коштів боржника від 27.02.2025.

Щодо зобов`язання відповідача відшкодувати позивачу кошти стягнуті з його електронного рахунку у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у сумі 205,07 грн. шляхом зворотного їх зарахування на електронний рахунок позивача, суд зазначає наступне.

Частинами першою, четвертою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (далі - Порядок № 787).

Згідно пунктом 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватися шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку, вказані у заяві платника (його довіреної особи).

За змістом пункту 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2025 у справі №643/84/25 постанову №01/2832 від 23.12.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 скасовано, а провадження у справі закрито.

З Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2025 у справі №643/84/25 набрало законної сили 10.03.2025.

Відтак у позивача виникли правові підстави для повернення суми стягнутого штрафу у розмірі 205,07 грн., у зв`язку з набуттям рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2025 у справі №643/84/25, а не у зв`язку з діями державного виконавця.

Між тим суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення позивача з приводу повернення коштів у розмірі 205,07 грн..

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

З огляду на наведене, вказані позовні вимоги є такими, що спрямовані на майбутнє, тобто на відносини, відносно яких на даний момент відсутні докази того, що вони будуть або були порушені суб`єктом владних повноважень, оскільки предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивача.

За таких обставин, суд зазначає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Згідно зі ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання адміністративного позову по справі №520/5441/25.

З огляду на прийняте судом рішення, суд вважає за необхідне стягнути з Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 968,96 грн..

Керуючись ст. ст. 90, 139, 242 246, 250, 251, 255, 260-263, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, буд. 12, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61002, ), третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, буд. 12, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61002, ) № 77318015 від 27.02.2025.

Скасувати постанову Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, буд. 12, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61002, ) про арешт коштів боржника від 27.02.2025.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, буд. 12, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61002, ) судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.05.2025.

Суддя Супрун Ю.О.