Справа № 300/2913/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/2913/23 пров. № А/857/12645/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Клим О.Ю.,

представника позивача Білана Н.М.,

представника відповідача Голинської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі № 300/2913/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції Остапюк С.В.,

час ухвалення рішення 28.02.2025 року,

місце ухвалення рішення м.Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 28.02.2025 року,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект" звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області за № 000920/0701 від 22.02.2023 завищення бюджетного відшкодування в сумі 369 098 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 92 275 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що перевіркою встановлено відхилення між кількістю кукурудзи, відправленого позивачем зі свого зернового складу (елеватора) з міста Рогатин (3 856 850 кг) комісіонеру ТОВ «Поділля Агропродукт» на умовах поставки СРТ Одеський Морський Торговий порт та кількістю кукурудзи завантаженої на судно TINA S та експортованої згідно з ВМД № 4860 від 21.09.2022 (4 275 607 кг) та ВМД №4892 від 21.09.2022 (69 311 кг), яке складає 496 755 кг на суму 3 069 946 грн та залишок якої відсутній за даними бухгалтерського обліку по рах. 28 станом на 31.10.2022, а тому оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект" зареєстроване як юридична особа 02.07.2007 за №0000340, з 03.07.2007 перебуває на податковому обліку як платник податків за податковим номером , є платником податку на додану вартість за індивідуальним податковим номером 02. Види економічної діяльності, серед інших: складське господарство, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, неспеціалізована оптова торгівля та ін.

В період з 27.12.2022 до 09.01.2023 посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагропроект» з питань законності декларування бюджетного відшкодування та від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2022 року.

За результатами проведеної перевірки складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларування бюджетного відшкодування та від`ємного значення з податку на додану вартість за № 09-19-07-01/35097580 від 16.01.2023 (а. с. 15 23).

Актом перевірки встановлено, що відхилення між кількістю кукурудзи, відправленого позивачем зі свого зернового складу (елеватора) з міста Рогатин (3 856 850 кг) комісіонеру Товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на умовах поставки СРТ Одеський Морський Торговий порт та кількістю кукурудзи завантаженої на судно TINA S та експортованої згідно з ВМД № 4860 від 21.09.2022 (4 275 607 кг) та ВМД №4892 від 21.09.2022 (69 311 кг), яке складає 496 755 кг на суму 3 069 946 грн та залишок якої відсутній за даними бухгалтерського обліку по рах. 28 станом на 31.10.2022 та не встановлено на дату проведення інвентаризації (05.01.2023).

Фактично у бухгалтерському обліку позивача станом на 31.10.2022 здійснено списання вказаної кукурудзи проводкою Дт 902 Кт 28 у кількості 4 353 605 кг.

Таким чином, перевіркою встановлено відсутність залишків списаної кукурудзи в кількості 496,755 т на загальну суму 3 069 946 грн без ПДВ, що підтверджено проведеною інвентаризацією станом на 05.01.2023 згідно з наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект" від 03.01.2023 №1, відсутність документального підтвердження вивезення даної кукурудзи за межі митної території України, документального підтвердження постачання саме даної кукурудзи іншим покупцям та/або замовникам, у результаті чого визначено, що дана кукурудза використана платником в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за жовтень 2022 року на суму 429 792 грн (3 069 946 грн х 14%).

За результатами висновків акта перевірки зроблено висновки про порушення позивачем вимог підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено завищення суми від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації) за жовтень 2022 року в сумі 369 098 гривень.

22.02.2023, на підставі акта перевірки за № 283/09-19-07-01/35097580 від 16.01.2023, за заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 369 098 гривень внаслідок використання кукурудзи на загальну суму 2 636 419 гривень в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, в зв`язку з відсутністю документального підтвердження вивезення даної кукурудзи за межі митної території України, документального підтвердження постачання саме даної кукурудзи іншим покупцям та/або замовникам, з метою безпідставного заниження обсягів постачання та податкових зобов`язань з податку на додану вартість, внаслідок чого завищено суму бюджетного відшкодування за жовтень 2022 року в сумі 369 098 гривень, та порушення вимог підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України та зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення за № 000920/0701 про завищення бюджетного відшкодування сумі 369 098 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 92 275 гривень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Стаття 180 Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є:

будь-яка особа, яка провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу;

будь-яка особа, яка зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку;

будь-яка особа, яка ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

особа, яка веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи;

особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном.

Для цілей оподаткування господарські відносини між управителем майна з власної господарської діяльності та його діяльності з управління майном прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Норми цього підпункту не поширюються на управителів майна, які здійснюють управління активами інститутів спільного інвестування, фондів банківського управління, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону;

особа, яка проводить операції з постачання конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 243 Митного кодексу України), незалежно від того, чи досягає вона загальної суми від здійснення операцій із постачання товарів/послуг, визначеної пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, а також незалежно від того, який режим оподаткування використовує така особа згідно із законодавством;

особа, яка уповноважена вносити податок з об`єктів оподаткування, що виникають внаслідок поставки послуг підприємствами залізничного транспорту з їх основної діяльності, що перебувають у підпорядкуванні платника податку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

особа - інвестор (оператор), який веде окремий податковий облік, пов`язаний з виконанням угоди про розподіл продукції;

особа, визначена у підпункті "д" підпункту 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 180.3 статті 180 Податкового кодексу України особи, зазначені у пунктах 180.2, 180.2-1 і 180.2-2 цієї статті, мають права, виконують обов`язки та несуть відповідальність, передбачену законом, як платники податку.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку на додану вартість з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України місцем постачання товарів є: фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту); місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до статті 188 даного Кодексу база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Стаття 189 Податкового кодексу України визначає особливості визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг в окремих випадках, відповідно до пункту 189.1 якої, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 даної статті Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 даного Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає стаття 200 Податкового кодексу України.

Досліджуючи фактичні обставини справи та враховуючи обґрунтування позивача щодо своєї господарської діяльності, суд встановив, що 06.10.2021, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецагропроект» як Комітентом і Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» як Комісіонером укладено Договір комісії № САП-ПА-2021, відповідно до умов якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за плату укласти зовнішньоекономічний контракт поставки, здійснити митне оформлення та передати товар від свого імені, але за рахунок Комітента, на умовах цього Договору та Додатків до цього Договору (пункт 1.1 Договору).

08.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецагропроект» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» укладено Додаток № 1 до Договору, за яким Комітент уповноважив Комісіонера укласти зовнішньоекономічний контракт поставки та здійснити митне оформлення на наступних умовах: предмет Контракту: українська кукурудза насипом (3 клас) врожаю 2021 року, українського походження; кількість: 13 000 тон +/-10%; валюта контракту долари США; ціна: 180 доларів США за одну тону; вартість партії товару: 2 340 000 (два мільйони триста сорок тисяч) доларів США; базові умови поставки: Товар проданий, доставлений в «Місце призначення» (СРТ) згідно Інкотермс® 2020. Термін «СРТ» як визначено Інкотермс® 2010 застосовується лише якщо не суперечить іншим умовам цього Контракту. У випадку будь-яких суперечностей між Інкотермс® 2010 і іншими умовами цього Контракту, останній буде превалювати. За вибором покупця товар буде доставлений на умовах CPТ в: порт Південний, Чорноморський порт, Одеський Морський Торговий порт. Строк поставки з « 08» вересня 2022 року до « 31» грудня 2022 року.

09.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецагропроект» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», з метою врегулювання умов Додатку № 1 від 08 вересня 2022 року (далі Додаток № 1), укладеного Сторонами до Договору, укладено Додаток № 2 до Договору (далі Додаток №2), за яким згідно умов Додатку № 1 Комітент уповноважив Комісіонера укласти зовнішньоекономічний контракт поставки товару та здійснити митне оформлення товару (як він визначений в пункті 1 Додатку № 1).

Сторони, укладаючи Додаток № 2, визначили, що кількість товару, вказана в пункті 3 Додатку № 2 (в межах кількості, заявленої Сторонами в пункті 2 Додатку №1) буде поставлена Комітентом (за його рахунок) відповідно до базових умов поставок, визначених пунктом 6 Додатку №1 в місце поставки за Контрактом, що визначається даним Додатком №2: Одеський Морський Торговий порт (пункт 2 Додатку № 2).

Кількість товару щодо якого укладається Додаток № 2 (в межах кількості, погодженої Сторонами в пункті 2 Додатку №1): 4 400 тон +/-10% (пункту 3 Додатку № 2).

Фактична кількість товару, яка поставляється Комітентом в місце поставки (як воно визначене в пункті 2 Додатку №2) Сторони вказують в Актах приймання-передачі, які оформлюються в місці поставки (пункт 3.1. Додатку № 2).

Строк поставки товару за Контрактом в кількості, визначеного в пункті 3 Додатку № 2 з 09 вересня 2022 року до 31 жовтня 2022 року, але в будь-якому випадку протягом 5 робочих днів з моменту вказівки Комісіонера щодо поставки товару в місце поставки (пункт 2 даного Додатку №2) (пункт 4 Додатку № 2).

Згідно пунктом 3.1.1 Договору, товар, визначений в пункті 1 та пункті 3 Додатку № 2, вважається переданим на комісію Комітентом Комісіонеру з дати укладення Додатку №2 на умовах EXW (склад-комітента) Інкотермс-2020. Факт передачі товару на комісію підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі, який оформляється в місці знаходження товару (склад-комітента). Згідно пункту 2.3 Договору товар є власністю Комітента. За Комітентом залишається зобов`язання щодо несення витрат на зберігання (складування) товару, витрат, передбачених пунктами 3.2, 3.3 Договору та виконання інших умов Договору (пункт 5 Додатку № 2).

09.09.2022 сторонами підписано Акт прийому-передачі до Додатку № 2 згідно з пунктом 1 якого відповідно до підпункту 3.1.1. Договору комісії № САП-ПА-2021 від 06.10.2021, додатку №1 від 08.09.2022 та додатку № 2 від 09.09.2022 Комітент передав, а Комісіонер прийняв для наступного продажу на експорті: кукурудза 3 клас, врожаю 2021 року українського походження, в кількості 4 400 і +/- 10 % (із врахуванням пункту 3.1 додатку №2). Передача товару відбувається на умовах EXW (склад-комітента) Інкотермс-2020. За Комітентом залишається зобов`язання щодо несення витрат на зберігання (складування) Товару, витрат, передбачених пунктом 3.2, пунктом 3.3 Договору та виконання інших умов Договору.

На виконання умов договору комісії № САП-ПА-2021 від 06.10.2021 Комісіонер розпочав пошук контрагента для укладення зовнішньоекономічного контракту, митне оформлення товару, а Комітент передачу товару.

На підтвердження перевезення товару додатково до матеріалів перевірки надано (до вже наявних в матеріалах копій залізничних накладних) копії залізничних накладних № 35259878 від 14.09.2022 на 70 150 кг та №35367218 від 21.09.2022 на 420 950 кг.

Платник податку здійснив перевезення кукурудзи відповідно до наступним залізничних накладних: № 35251487 від 13.09.2022 на 345 900 кг, № 35251511 від 13.09.2022 на 348 750 кг, № 35257237від 14.09.2022 на 348 200 кг, № 35257245 від 14.09.2022 на 351 750 кг, № 35259878 від 14.09.2022 на 70 150 кг, № 352570651 від 15.09.2022 на 353 650 кг, № 35270644 від 15.09.2022 на 354 850 кг, № 35286145 від 15.09.2022 на 355 650 кг, № 35286137 від 15.09.2022 на 349 300 кг, № 35304773 від 17.09.2022 на 142 450 кг, № 35302199 від 17.09.2022 на 351 350 кг, № 35302207 від 17.09.2022 на 346 300 кг, № 35312602 від 17.09.2022 на 139 550 кг, № 35334135 від 19.09.2022 на 69 150 кг, № 35367218 від 21.09.2022 на 420 950 кг. Всього: 4 347 950 кг.

Згідно підпункту 2.2.1 Договору, кількість товару визначається згідно з результатами зважувань на вагах Портового терміналу при його прийманні та вивантаженні (далі - «Портовий термінал»).

Відповідно в Актах прийому-передачі товару на комісію зазначається вага товару, яка обраховується після зважування на вагах Портового терміналу і відповідно визначення даної ваги Товару є прерогативою Портового терміналу. Наведене узгоджується з пунктом 3.1 Додатку №2.

Загальна вага прийнятого товару в Портовому терміналі склала 4 353, 605 тон (4 353 605 кг).

Через похибку ваг, різниця у загальній вазі відвантаженого та прийнятого зерна в Портовому терміналі склала 5,655 т (5 655 кг), яку оприбутковано на баланс підприємства в повному обсязі на загальну суму 37 223, 19 гривень та відображено бухгалтерським записом Д-т 281 «Товари в дорозі» К-т 719 «Інші доходи операційної діяльності». Відповідно до довідки №1/19 від 19.09.2022 втрати при відвантаженні склали 8,687 т (8 687 кг).

Митне оформлення товару супроводжувалось такими вантажно-митними деклараціями про експорт кукурудзи 3 класу насипом, врожаю 2021 року, код УКТ ЗЕД 105900000 умови поставки СРТ Одеський Морський Торговий порт: № 4860 від 21.09.2022, на 4 275 607 кг, на суму в доларах США 769 609, 26 по курсу 36.5686, на суму 28 143 533 гривень; № 4892 від 21.09.2022 на 69 311 кг, на суму в доларах США 12 475,98 по курсу 36,5686, на суму 456 229, 12 гривень. Всього: 4 344 918 кг на суму 28 599 762, 12 гривень.

Платником податку зареєстровано такі податкові накладні: за № 36 від 21.09.2022 на суму 456 229, 10 гривень за 69, 311 тон кукурудзи, № 35 від 21.09.2022 на суму 28 143 533 гривень за 4275,607 тон, № 65 від 21.09.2022 на суму 65 186, 19 гривень за 8, 687 тон кукурудзи.

Крім того, 26.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект" як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз Північ" як постачальником укладено договір поставки сільськогосподарської продукції за №688_290_10.2020_СГП від 26.10.2020.

18.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецагропроект" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз Північ" укладено додаткову угоду № 3 до договір поставки сільськогосподарської продукції за №688_290_10.2020_СГП від 26.10.2020. Загальна вартість за 421 000 кг кукурудзи за цією додатковою угодою складає 2 639 670 гривень, в тому числі податок на додану вартість 439 945 гривень. Місце поставки: Олімпекс Купе Інтернейшл ТОВ.

Видано видаткову накладну за № 561 від 18.02.2022 на суму 2 639 670 гривень. 30.09.2022 відбулося повернення даного товару контрагенту згідно накладної № 2.

Таким чином, встановлені судом обставини спростовують висновок відповідача про відсутність документального підтвердження вивезення кукурудзи в кількості 496,755 т на загальну суму 3 069 946 гривень без ПДВ за межі митної території України.

Враховуючи встановлені обставини, суд при розгляді даної адміністративної справи не встановив підтвердження висновків відповідача про відхилення між кількістю кукурудзи, відправленого позивачем зі свого зернового складу (елеватора) з міста Рогатин (3 856 850 кг) комісіонеру Товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на умовах поставки СРТ Одеський Морський Торговий порт та кількістю кукурудзи завантаженої на судно TINA S та експортованої згідно з ВМД № 4860 від 21.09.2022 (4 275 607 кг) та ВМД №4892 від 21.09.2022 (69 311 кг), яке складає 496 755 кг на суму 3 069 946 грн та відсутність залишків списаної кукурудзи в кількості 496,755 т на загальну суму 3 069 946 грн без ПДВ.

Як наслідок, висновки відповідача про порушення позивачем вимог підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено завищення суми від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації) за жовтень 2022 року в сумі 369 098 гривень, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому, податкове повідомлення-рішення за № 000920/0701 про завищення бюджетного відшкодування в сумі 369 098 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 92 275 гривень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі № 300/2913/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 14 травня 2025 року.