Справа № 240/11570/24
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить:
Заперечень від відповідача на заяву не надходило.
Відповідно до норм частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд заяви здійснюється судом в порядку письмового провадження.
Надаючи оцінку діям відповідача при виконанні рішення суду, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України унормовано, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).
За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
У справі "Сорінг проти Об`єднаного Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень-складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписівстатті 383 КАС Україниє можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Рішенням суду від 02.12.2024 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення 05.06.2024.

Зобов"язано військову НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати - 05.06.2024.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 рішення залишено без змін.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виконанння судового рішення від 02.12.2024 у справі №240/11570/24.

Листом від 17.04.2025 відповідач позивача повідомив, що на виконання рішення від 02.12.2024 у справі №240/11570/24 було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у сумі 43086,86 грн. Також, на виконання судового рішення нараховано компенсацію втрати частини доходів на суму невиплаченої індексації 05.06.2024 43086,86 грн., згідно довідки розрахунку №107 від 15.02.2025. Таким чином, рішення суду виконано у повному обсязі.

Суд з такими діями відповідача не погоджується, з огляду на таке.

В описовій частині судового рішення судом зазначено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі № 240/9318/20 Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу 01.12.2020 виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 39930,29 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі №240/25002/22 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року, з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року, з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року, з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду, в/ч НОМЕР_1 05.06.2024 виплатило позивачу індексацію в сумі 42440,54.

На звернення до в/ч НОМЕР_1 із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів, у зв"язку з порушенням строків її виплати, військова частина не здійснила таку виплату.

У мотивувальній частині судового рішення суд дійшов висновку, що порушене право ОСОБА_1 підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення та зобов"язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати - 05.06.2024.

Таким чином, відповідач повинен був нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів на суму невчасно виплаченої індексацію на виконання обох судових рішень у справах №240/9318/20 та 240/25002/22 за період з 01.01.2016 по 05.06.2024.

Разом з тим, відповідач на підтвердження виконання судового рішення надав згідно довідку - розрахунок від 15.02.2025 №107, яка містить назву "Розрахунок суми компенсації за період з 01.01.2016 по 28.02.2019 (січень 2008 базовий місяць) відповідно до рішення ЖОАС по справі №240/11570/24 від 02.12.2024, тоді як рішенням зобов"язано нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів за період з 01.01.2016 по 05.06.2024.

Крім того, у колонці 7 таблиці наведено розрахунок нарахованої індексації на відповідно рішення суду по справі №240/11570/24 від 02.12.2024 за період з 01.01.2016 по 05.06.2024.

В той же час, рішенням у справі №240/11570/24 суд не зобов"язував нарахувати та виплатити позивачу індексацію за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Предметом спору у вказаній справі була невиплата позивачу компенсації втрати частини доходів у зв"язку з несвоєчасною виплатою індексації на виконання судових рішень у справах №240/9318/20 та 240/25002/22 за період з 01.01.2016 по 05.06.2024.

Також, з розрахунку вбачається, що відповідачем не враховано при обрахунку компенсації втрати частини доходів індексацію, виплачену 01.12.2020 на виконання судового рішення у справі №240/9318/20.

Нарахування здійснено лише на суму 43086,86 грн. і лише за період з січня 2016 по лютий 2018. Вказана сума, була нарахована позивачу на виконання судового рішення у справі №240/250002/22.

Також, у довідці "Довідково" зазначено, що у травні 2024 нарахована та перерахована на картковий рахунок сума індексації з січня 2016 по лютий 2018 в сумі 42440,42 гр. відповідно до рішення суду по справі №240/11570/24.

Проте, як вже зазначалося, рішення по справі №240/11570/24 стосується компенсації втрати частини доходів , а не індексації.

Більш того, таке ухвалено 02.12.2024, тому у травні 2024 відповідач не міг на його виконання виплачувати позивачу кошти.

Враховуючи встановлені обставини та надані докази, суд вважає, що відповідачем не виконано належним чином рішення суду від 02.12.2024 у справі №240/11570/24, тому такі дії є протиправними.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За приписами частини шостої статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем норм чинного законодавства при виконанні рішення суду, а тому у даному випадку наявні усі правові підстави для застосування заходів судового контролю у порядку статті 383 КАС України.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 вчинені на виконання судового рішення від 02.12.2024 у справі №240/11570/24 щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати - 05.06.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню судового рішення від 02.12.2024 у справі №240/11570/24.

Встановити строк для надання відповіді щодо вжитих заходів 30 днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Капинос