Справа № 400/6788/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/6788/24

Суддя першої інстанції: Ярощук В.Г.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м.Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 16.09.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Рейдовий термінал «Конкорд» до Миколаївської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про визнання недійсною митної декларації, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

16.07.2024 товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Рейдовий термінал «Конкорд» звернулося до суду з позовом до Миколаївської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо визнання недійсною митну декларацію від 07.06.2022 №UA504080/2022/001369; зобов`язання продовжити строк вивезення морського буксиру «Marshall», ІМО №9831000 до припинення в Україні режиму воєнного стану.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.02.2020 між позивачем та іноземною юридичною особою «MILLENIO BUSINNESS LTD» (Единбург, Велика Британія) укладено стандартний бербоут-чартер №3, відповідно до якого позивачу передано у бербоут-чартер (фрахтування судна без екіпажу) морський буксир «Marshall» строком на 60 місяців, який був поміщений в митний режим тимчасового ввезення в Україну із застосуванням митної декларації. 02.05.2022 стандартний бербоут-чартер від 24.02.2020 №3, на підставі Доповнення №1, було скасовано, у зв`язку з цим, позивач оформив експортну декларацію від 07.06.2022 №504080/2022/001369 щодо вивезення за межі України буксиру, відповідно до якою він мав бути доставлений в митницю призначення до 27.06.2022. В подальшому, позивач неодноразово подавав до митного органу відповідні заяви та додаткові митні декларації з метою продовження строку тимчасового ввезення зазначеного буксиру, в свою чергу, режим тимчасового ввезення митним органом продовжувався. 10.05.2024 позивач звернувся до відповідача з проханням продовжити строк вивезення буксиру «Marshall» та перебування його в пункті пропуску через державний кордон України до припинення в Україні дії режиму воєнного стану. Однак, листом від 28.05.2024 відповідач повідомив, що на підставі ч.6 ст.269 МК України та у зв`язку з тим, що станом на 22.05.2024 буксир «Marshall» не перетнув державний кордон України, митна декларація від 07.06.2022 №504080/2022/001369 визнана недійсною. На думку позивача, вказане рішення Миколаївської митниці є протиправним, оскільки відповідно до п.9-12 розділу ХХІ МК України митний орган за заявою позивача мав право прийняти рішення про продовження строку, визначеного ч.6 ст.269 МК України, для вивезення буксиру за межі митної території України. Крім цього, позивач зазначає, що згідно з розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 заборонено рух всіх суден та плавзасобів, а також відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів порту та терміналів Миколаївського регіону. Враховуючи, що буксир перебуває на території Миколаївського регіону, він не може покинути митну територію України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 позов задоволений з підстав того, що на день надіслання позивачем до митного органу листа від 10.05.2024 щодо продовження строку вивезення буксиру та перебування його в пункті пропуску через державний кордон України до припинення в Україні дії режиму воєнного стану, буксиру «Marshall» було заборонено виходити з морського порту Миколаїв на підставі розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022, а тому існували об`єктивні підстави для не здійснення перетину буксиром державного кордону України. З урахуванням того, що Миколаївська митниця у листах від 28.05.2024, від 07.06.2024 не навела жодної аргументації щодо неврахування вищевикладених обставини, а саме підстави, що унеможливлюють залишення буксиром території України, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення митного органу про визнання недійсною митної декларації від 07.06.2022 №504080/2022/001369 не відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України, оскільки митницею не враховано усіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що митну декларацію від 07.06.2022 №504080/2022/001369 визнано недійсною відповідно до ч.6 ст.269 МК України (якщо товари, транспортні засоби комерційного призначення, оформлені за декларацією для вивезення за межі митної території України, не перетнули державний кордон України протягом 180 днів, митний орган визнає цю митну декларацію недійсною), оскільки морський буксир станом на 22.05.2024 не перетнув державний кордон України. Апелянт зауважує, що чинне митне законодавство не містить переліку обставин непереборної сили, які б давали декларанту підстави продовжити 180 денний строк вивезення товару за межі державного кордону України, при оформленні митної декларації на товар для вивезення його за межі митної території України. Посилання суду першої інстанції на розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 про заборону руху всіх суден та плавзасобів, а також відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів та терміналів Миколаївського регіону, виходить за рамки чинного митного законодавства. Крім того, скаржник зазначає, що прийняття рішення щодо продовження строку на перетин державного кордону України товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлені за декларацією для вивезення за межі території України, належить до дискреційних повноважень митного органу.

Розгляд апеляційної скарги у справі здійснюється апеляційним судом у змішаній формі відповідно до п.112 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.02.2020 між позивачем та компанією «MILLENIO BUSINNESS LTD» (Единбург, Велика Британія) укладено стандартний бербоут-чартер №3, відповідно до якого позивачу передано в бербоут-чартер буксир «Marshall», ІМО №9831000, строком на 60 місяців.

Відповідно до митної декларації від 03.03.2020 №UA508150/2020/001635 морський буксир «Marshall» (ІМО №9831000) перетнув державний кордон України.

З 24.02.2022 по 02.06.2022 морський буксир «Marshall» перебував біля причалу, що використовується ТОВ «Суднобудівний завод «Океан» і за цей час жодного разу від причалу не відходив, що підтверджується листом ТОВ «Суднобудівний завод «Океан» від 02.06.2022 №60000/18.

02.05.2022 між позивачем та компанією «MILLENIO BUSINNESS LTD» укладено доповнення №1 до стандартного бербоут-чартера №3 від 24.02.2020, відповідно до якого сторони домовились відмінити 02.05.2022 бербоут-чартер і передати судно «Marshall» (ІМО №9831000) судновласнику - «MILLENIO BUSINNESS LTD» в безпечному порту (рейді) Туреччини.

У зв`язку з цим, позивач оформив експортну митну декларацію від 07.06.2022 №504080/2022/001369 щодо вивезення за межі України морського буксиру в Туреччину, згідно з якою буксир мав бути доставлений до 27.06.2022.

Відповідно до розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 №15 заборонено рух всіх суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу, а також відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів та терміналів Миколаївського регіону.

Листами від 24.06.2022 №18/06-22, від 28.11.2022 №1/28-11, від 17.02.2023 №1/17, від 15.08.2023 №01/08-23, від 24.11.2023 №28/11-23, від 13.02.2024 №13/0224 позивач просив митний орган продовжити строк вивезення морського судна «Marshall» та перебування його у пункті пропуску через державний кордон України до завершення бойових дій та припинення дії в Україні режиму воєнного стану. Звернення мотивовані тим, що буксир не може вийти з територіальних вод України відповідно до розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 №15, оскільки він знаходиться біля причалу суднобудівного заводу «Океан» (м. Миколаїв).

За результатами розгляду вищенаведених листів, відповідач повідомляв позивача листами від 26.07.2022 №7.16-08-1/28.5/13/948, від 22.12.2022 №7.16-08-1/28.5/13/1601, від 17.03.2023 №7.16-08-1/28.5/13/600, від 21.08.2023 №7.16-08-1/17.1/13/2139, від 29.11.2023 №7.16-08-1/17.1/13/3266, від 16.02.2024 №7.16-2/7.16-17.1/13/534 про продовження строку вивезення морського буксиру «Marshall» за митною декларацією від 07.06.2022 №504080/2022/001369 до закінчення воєнного стану в Україні із зазначенням дати, до якої продовжено строк.

На підставі наказу начальника митного поста «Костянтинівка» від 24.04.2024 №003/7.16-28.2-01-80 «Про проведення огляду територій та приміщень» посадовими особами відповідача проведено огляд території ТОВ «Суднобудівний завод «Океан» щодо наявності на території його причалу буксиру «Marshall» (ІМО №9831000), про що складено акт від 24.04.2024 №008/7.16-28.2-02-15 та відповідно до якого під час візуального огляду встановлено фактичне розміщення буксиру «Marshall» на території ТОВ «Суднобудівний завод «Океан».

Листом від 10.05.2024 №10/05 позивач звернувся до відповідача зі зверненням продовжити строк вивезення морського буксиру та перебування його у пункті пропуску через державний кордон України до припинення дії в Україні режиму воєнного стану.

Листом від 28.05.2024 №7.16-2/17.1/13/1600 відповідач зазначив, що відповідно до ч.6 ст.269 МК України у зв`язку з тим, що товар, зазначений у листі позивача від 10.05.2024 №10/05, не перетнув державний кордон, митна декларація від 07.06.2022 №504080/2022/001369 визнана недійсною.

Вважаючи рішення відповідача про визнання недійсною митної декларації від 07.06.2022 №504080/2022/001369 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 103 Митного кодексу України (надалі МК України) встановлено, що тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Частиною 1 ст.112 МК України визначено, що митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частинами третьою та п`ятою цієї статті.

Відповідно до ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч.6 ст.269 МК України якщо товари, транспортні засоби комерційного призначення, оформлені за декларацією для вивезення за межі митної території України, не перетнули державний кордон України протягом 180 днів, митний орган визнає цю митну декларацію недійсною. Зазначений строк може бути зменшений за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи.

Разом з тим, законом України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» доповнено розділ ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, зокрема, пунктом 9-12, відповідно до якого установлено, що тимчасово, на період до припинення чи скасування воєнного, надзвичайного стану на території України:

1) документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються. Акти (довідки) про результати документальних перевірок, зустрічних звірок, заперечення до актів перевірок та податкові повідомлення-рішення не надсилаються (не вручаються);

2) зупиняється перебіг строків, визначених частиною четвертою статті 45, частиною другою статті 46, частиною четвертою статті 48, статями 55, 125, 204, 240, частиною шостою статті 244, частиною тринадцятою статті 264, частиною другою статті 269, частинами п`ятою і шостою статті 299, частиною восьмою статті 313, частиною четвертою статті 321, частиною шостою статті 334 цього Кодексу;

3) митні органи за заявою декларанта або уповноваженої ним особи можуть приймати рішення про продовження строків (включаючи граничні), визначених цим Кодексом, крім тих, перебіг яких зупинено підпунктом 2 цього пункту.

Тобто, за аналізом наведених положень, передбачено право митного органу приймати рішення щодо продовження строку, визначеного ч.6 ст.269 МК України.

Так, спірним питанням в даній справі є перевірка правомірності дій Миколаївської митниці щодо визнання недійсною митної декларації від 07.06.2022 №UA504080/2022/001369.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до митної декларації від 03.03.2020 №UA508150/2020/001635 морський буксир «Marshall», ІМО № 9831000 (переданий позивачу компанією «MILLENIO BUSINNESS LTD» на підставі стандартного бербоут-чартеру від 24.02.2020 № 3), перетнув державний кордон України.

Згідно з митною декларацією від 10.12.2021 №UA500130/2021/218266 строк перебування буксиру на митній території України було встановлено до 30.04.2022.

У період з 24.02.2022 по теперішній час буксир «Marshall» перебуває біля причалу ТОВ «Суднобудівний завод «Океан», що підтверджується листом від 02.06.2022 та актом митного органу від 24.04.2024.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022 №133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

У зв`язку з вказаними обставинами, позивач звернувся до Державної митної служби України з проханням призупинити режим тимчасового ввезення буксиру, на що позивачу було надано відповідь із роз`ясненням щодо можливості продовження визначених митним кодексом строків.

07.06.2022 позивач оформив експортну митну декларацію №504080/2022/001369 щодо вивезення за межі України морського буксиру «Marshall» в Туреччину, згідно з якою буксир мав бути доставлений до 27.06.2022.

Зокрема, листом від 10.05.2024 позивач звернувся до відповідача зі зверненням продовжити строк вивезення морського буксиру «Маршал» та перебування його у пункті пропуску через державний кордон України до припинення дії в Україні режиму воєнного стану. Підставами для продовження вказаного строку зазначено наступні обставини: у зв`язку активними бойовими діями на території Миколаївської області буксир не може безпечно вийти з територіальних вод України; відповідно до розпорядженням капітана Морського порту 09.03.2022 №15 буксиру заборонено відшвартовуватись та рухатись.

При цьому, на день звернення позивача до Миколаївської митниці із вказаним вище зверненням, сплив 180-денний строк для перетину буксиром державного кордону України.

Однак, у листі від 28.05.2024 №7.16-2/17.1/13/1600 відповідач зазначив, що відповідно до ч.6 ст.269 МК України у зв`язку з тим, що товар, зазначений у листі позивача від 10.05.2024, не перетнув державний кордон, митна декларація від 07.06.2022 №504080/2022/001369 визнана недійсною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на день надіслання позивачем до митного органу листа від 10.05.2024 щодо продовження строку вивезення буксиру та перебування його пункті пропуску через державний кордон України до припинення дії в Україні режиму воєнного стану, існували об`єктивні підстави для нездійснення перетину буксиром державного кордону України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 №15 заборонено рух всіх суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу, а також відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів та терміналів Миколаївського регіону.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що буксир «Marshall», ІМО №9831000, з 24.02.2022 перебуває біля причалу ТОВ «Суднобудівний завод «Океан», тобто, у зоні нагляду капітана Морського порту Миколаїв.

В свою чергу, відповідно до ст.79 Кодексу торговельного мореплавства України розпорядження капітана морського порту з питань забезпечення безпеки мореплавства і порядку в морському порту, що належать до його компетенції, обов`язкові для всіх суден, юридичних і фізичних осіб, які перебувають в акваторії та на території цього морського порту.

Частиною 1 ст.91 Кодексу торговельного мореплавства України встановлено, що кожне судно зобов`язане до виходу з морського порту одержати на це дозвіл капітана порту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що морський буксир об`єктивно не міг відшвартуватись від причалу суднобудівного заводу «Океан» та вийти за межі території України, однак митним органом, при відмові позивачу у продовженні строку вивезення морського буксиру, що стало підставою для прийняття рішення про визнання нечинною митної декларації від 07.06.2022 №504080/2022/001369, не взято до уваги вказаних обставин.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що Миколаївська митниця протягом 2022-2024 років неодноразово продовжувала строк вивезення морського буксиру, визначений ч.6 ст.269 МК України, при цьому посилалась саме на пп.3 п.9-12 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, а також на діючий Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Тобто, дії відповідача, враховуючи, що рішення про продовження строку вивезення морського буксиру та рішення про відмову у продовженні такого строку прийняті за одних і тих же обставин, не відповідають критеріям логічності та структурованості викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення, чим поставили позивача у стан правової невизначеності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про визнання недійсною митної декларації від 07.06.2022 №UA504080/2022/001369 прийнято Миколаївською митницею не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011, принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно визначеного спосіб захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача продовжити строк вивезення буксиру «Marshall», ІМО №9831000, до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, при вирішенні справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Миколаївську митницю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв