Справа № 307/1589/25
Суддя: Ніточко В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1589/25 Провадження № 2-а/307/39/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

15 травня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В.,

з участю секретаря судового засідання Заяць Т.П., позивача ОСОБА_1 та його представника Матіка Р.І., представника відповідача Фекете Й.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2024 року відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 3788. Згідно даної постанови він визнаний винним в тому, що будучи військовозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не виконав свої зобов`язання та не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, зокрема не уточнив свої дані про стан здоров`я, шляхом проходження військово-лікарської комісії та визначення ступеню придатності до військової служби, а також не повідомив про інвалідність, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", п.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", та п.22 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", з врахуванням вимог ч.1 ст.7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Дата вчинення адміністративного правопорушення 17 липня 2024 року, дата виявлення 30 вересня 2024 року.

Зазначає, що 20 травня 2024 року він через систему "Резерв+" вчасно оновив усі свої облікові дані, що підтверджується сформованим документом. Однак, незважаючи на те, що він вчасно оновив свої облікові дані через систему "Резерв+", на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності

Вважає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності

безпідставно, у зв`язку з чим, винесена посадовою особою постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Також зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 02 травня 2025 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 77718010 у Тячівському відділі державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області.

Просить: поновити йому строк звернення до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою про скасування постанови № 3788 від 29 жовтня 2024 року; визнати протиправною та скасувати постанову № 3788 від 29 жовтня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000 грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на нормативні акти, що зазначені у постанові № 3788 від 29 жовтня 2024 року, проти позову заперечив.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім цього зазначили, що позивачу в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не вручили, а з її змістом позивач ознайомився у відділі виконавчої служби.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Крім цього зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Судом встановлено, що згідно протоколу № 3788 про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2024 року, складеного офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 30 вересня 2024 року встановлено,що ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він, будучи військовозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не виконав свої зобов`язання та не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, зокрема не уточнив свої дані про стан здоров`я, шляхом проходження військово-лікарської комісії та визначення ступеню придатності до військової служби, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", п.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", та п.22 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", з врахуванням вимог ч.1 ст.7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Дата вчинення адміністративного правопорушення 17 липня 2024 року, дата виявлення 30 вересня 2024 року. З даним протоколом позивач ознайомився, про що свідчить його власноручно написане пояснення у ньому та підпис.

Із постанови № 3788 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 29 жовтня 2024 року відомо, що ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він, будучи військовозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не виконав свої зобов`язання та не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, зокрема не уточнив свої дані про стан здоров`я, шляхом проходження військово-лікарської комісії та визначення ступеню придатності до військової служби, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", п.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", та п.22 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", з врахуванням вимог ч.1 ст.7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Дата вчинення адміністративного правопорушення 17 липня 2024 року, дата виявлення 30 вересня 2024 року. У даній постанові наявний особистий підпис позивача про те, що 29 жовтня 2024 року він отримав копію даної постанови від 29 жовтня 2024 року.

Згідно скріншоту з системи "Резев+", ОСОБА_1 уточнив свої облікові дані 20 травня 2024 року, тобто вчасно.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відомо, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно медичного висновку № 566 про дитину з інвалідністю віком до 18 років від 11 липня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю.

Приписами ч.1, 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 КАС України, відповідно до якої позовну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, законом чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (як у спірному випадку) встановлено спеціальний десятиденний строк.

Водночас, позов ОСОБА_1 подано до суду 07 травня 2025 року, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд неодноразово вказував (постанова від 22.04.2020 року у справі №811/1664/18), що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №120/5780/20-а.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи той факт, що в оскаржуваній постанові начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності винесена 29 жовтня 2024 року за №3788 міститься відмітка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , що він отримав дану постанову 29 жовтня 2024 року, при цьому позивачем та його представником в судовому засіданні не надано належних доказів причин пропуску строку звернення позивача до суду з позовом (більше шести місяців), які б дійсно підтверджували істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного вчинення процесуальних дій щодо оскарження спірної постанови, суд приходить до висновку про неповажність причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку позивачу ОСОБА_1 звернення до суду з даним адміністративним про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, судом визнано неповажними причини пропуску звернення позивача з цим позовом до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.123, 240 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати неповажними причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Матіка Романа Івановича про поновлення строку позивачу ОСОБА_1 звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя В.В. Ніточко