Справа № 420/22137/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/22137/24

Перша інстанція суддя Стефанов С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Одеській митниці, а саме:

- визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500080/2024/000073/2 від 09 липня 2024 року;

- визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500080/2024/000260 від 09 липня 2024 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як подані позивачем документи для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, містили розбіжності, а тому заявлена позивачем митна вартість не підтверджена документально, внаслідок чого митним органом правомірно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.02.2024 р. між ТОВ «Данн.» (покупець) та компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) (продавець) укладено договір поставки товару № AUG-00D/2.

Сторонами погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації № 38694 від 02.07.2024 р. до Договору, а саме шланги гнучкі з пластмаси. Шланг для поливу ПВХ, гнучкий, армований текстильним матеріалом, в бухтах - 550шт. Торговельна марка TAIZHOU SW. Країна виробництва CN. Виробник TAIZHOU SANITARY WARE CO. LTD.

З метою митного оформлення товару, позивачем подано митну декларацію ІМ 40 АА 24UA35U0 та документи, що підтверджують митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: пакувальний лист (Packing List) № 13/07/2024 від 02.07.2024; 0380 рахунок-фактура (інвойс) (Commercial Invoice) № 13/07/2024 від 02.07.2024; 0705 коносамент (Bill of Lading) № 237970320 від 17.04.2024; 0730 автотранспортна накладна (Road consignment note) № 38694 від 05.07.2024; 0862 - декларація про походження товару (Declaration of origin) - інвойс № 13/07/2024 від 02.07.2024; 4100 договір поставки № AUG 00D/2 від 01.02.2024; 4103 специфікація № 38694 від 02.07.2024 до договору поставки № AUG 00D/2 від 01.02.2024; 4103 додаткова угода № 1 від 01.07.2024 р. до договору поставки № AUG 00D/2 від 01.02.2024.

В даному випадку, позивачем митну вартість поставлених товарів визначено за основним методом, а саме за ціною договору щодо товарів які імпортуються.

В свою чергу, Одеська митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митій декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме:

- у комерційному інвойсі і специфікації до контракту відсутня інформація щодо виробника, якісних характеристик ( наявність армування та матеріал армування) та артикулів, що може вплинути на вартість товару та не дає можливості ідентифікувати ці документи з заявленою поставкою;

- у пакувальному листі відсутнє посилання на товаротранспортні документи, інвойс чи специфікацію, що викликає сумніви щодо його відповідності поданим комерційним документам і заявленій партії товару;

На підставі зазначеного, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України зобов`язано позивача протягом 10 днів надати додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) експортну декларацію країни відправлення з перекладом на українську мову; 5) інші документи за бажанням декларанта.

В свою чергу, декларантом подано прайс б/н від 01.07.2024 року, експертне дослідження № 451/24 від 09.07.2024 року, експортна декларація № 17376821 від 17.04.2024 і комерційна пропозиція продавця (підтверджується листом № 38694/1 від 09.07.2024 року).

Проте, митним органом встановлено, що:

- у прайс-листі продавця від 01.07.2024 б/н, відсутня інформація щодо заявлених якісних характеристик (наявності армування та матеріалу армування), торговельної марки та виробника товару, і умови поставки EXW в якому - не відповідають умовам поставки CPT Constanta Румунія в наданій копії митної декларації країни відправлення від 17.04.2024 №17376821;

- у комерційній пропозиції б/н відсутня дата і на умовах поставки EXW Китай; - експертне дослідження від 09.07.2024 № 451/24, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника.

Тому, Одеською митницею, за результатами розгляду поданих документів, прийнято рішення №UA500080/2024/000073/2 від 09.07.2024 року про коригування заявленої позивачем митної вартості товару із застосуванням резервного методу.

Також, Одеською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2024/000260 від 09.07.2024 р.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями митного органу, товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як товариством належним чином підтверджено заявлену митну вартість товарів для здійснення їх митного оформлення за заявленим методом, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно ч. 2 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Згідно ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Згідно ч. 12 ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості ввезених товариством товарів №UA500080/2024/000073/2 від 09.07.2024 року та складеної картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2024/000260 від 09.07.2024 року.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у межах доводів та вимог апеляційної скарги митного органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, фактичною підставою для прийняття оскаржуваних рішень митного органу стала наявність розбіжностей у поданих товариством документах, а також їхня недостатність для здійснення митного оформлення товару за визначеним ним методом.

Так, в рішенні про коригування митної вартості товарів митним органом встановлено наступні порушення, а саме: у комерційному інвойсі і специфікації до контракту відсутня інформація щодо виробника, якісних характеристик (наявність армування та матеріал армування) та артикулів, що може вплинути на вартість товару та не дає можливості ідентифікувати ці документи з заявленою поставкою; у пакувальному листі відсутнє посилання на товаротранспортні документи, інвойс чи специфікацію, що викликає сумніви щодо його відповідності поданим комерційним документам і заявленій партії товару; у прайс-листі продавця від 01.07.2024 б/н відсутня інформація щодо заявлених якісних характеристик (наявності армування та матеріалу армування), торговельної марки та виробника товару, і умови поставки EXW в якому - не відповідають умовам поставки CPT Constanta Румунія в наданій копії митної декларації країни відправлення від 17.04.2024 №17376821; у комерційній пропозиції б/н відсутня дата і на умовах поставки EXW Китай; експертне дослідження від 09.07.2024 № 451/24, у висновку якого зазначені посилання на скріншоти з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника.

Між тим, як встановлено судом та вбачається із зібраних у справі доказів, 01.02.2024 р. між ТОВ «Данн.» (покупцем) та компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) (продавцем) укладено договір поставки товару № AUG-00D/2.

Сторонами погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації № 38694 від 02.07.2024 р. до Договору, а саме товар шланг для поливу ПВХ, гнучкий, армований текстильним матеріалом, в бухтах - 550 шт. Торговельна марка TAIZHOU SW. Країна виробництва CN. Виробник TAIZHOU SANITARY WARE CO. LTD.

Позивачем надано відомості про товар, які зазначені у МД № 24UA35U0: Торговельна марка TAIZHOU SW. Країна виробництва CN. Виробник TAIZHOU SANITARY WARE CO. LTD. Опис товару (в тому числі зазначення торговельної марки, відомості виробника) задекларованого товару № 1 митної декларації зазначено продавцем у пакувальному листі, який був наданий декларантом до митної декларації (графа 44 МД № 24UA35U0).

Крім того, опис товару зазначено в Специфікації № 38694 від 02.07.2024 до Договору поставки №AUG 00D/2 від 01.02.2024 р.

Таким чином, твердження митного органу про відсутність інформації щодо виробника, якісних характеристик (наявність армування та матеріал армування) та артикулів, не може братися до уваги та слугувати достатньою підставою для коригування митної вартості товару.

В свою чергу, висновок митниці про відсутність у пакувальному листі посилання на товаротранспортні документи, інвойс чи специфікацію, є безпідставними, так як законодавством не встановлено вимог до оформлення пакувального листа (є документом довільної форми).

Крім того, у наданому до митного органу пакувальному листі міститься посилання на реквізити договору, який укладено між сторонами.

Аналогічним чином, законодавство не зобов`язує сторін договору купівлі-продажу визначати вимоги до прайс-листів, пакувальних листів, калькуляцій, комерційних пропозицій, як і не встановлює конкретних вимог та переліку відомостей (критеріїв), які повинен містити прайс-лист.

При цьому, висновок про відсутність у комерційній пропозиції дати і умов поставки EXW Китай, суд зазначає, що аналогічно до вищезазначеного, комерційна пропозиція - це документ довільної форми продавця інформаційного характеру.

Крім того, колегія суддів не приймає доводів про те, що в експертному дослідженні від 09.07.2024 № 451/24 зазначені посилання на скріншоти з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника, так як експертне дослідження проведено відносно товару та документів на нього, які фактично імпортовано і документів, які надано до митного органу, та містить оцінку вартості товарів.

Таким чином, із зібраних доказів вбачається, що до митного оформлення та на підтвердження заявленої митної вартості товарів товариством надано митному органу документи, перелік яких визначено у ч. 2 ст. 53 МК України.

В свою чергу, дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вони підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни товарів, не містять розбіжностей та ознак підробки, а тому відповідають вимогам митного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що витребуванню митним органом підлягають лише ті документи, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може вважатися підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів неможливо визначити шляхом застосування попереднього методу.

В даному випадку, позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованих товарів за першим методом, а тому відмова митного органу у митному оформленні товарів та подальше коригування вартості товарів за допомогою наступних методів є протиправними.

Крім того, вказані обставини свідчать про протиправність оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Одеську митницю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян