Справа № 440/12440/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/12440/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягає у незарахуванні до стажу державної служби періоду роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 07.12.2002 по даний час;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу державної служби, згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 14.09.1983, період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 07.12.2002 по даний час відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі також відповідач-1 ГУ ПФУ у Вінницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також відповідач-2, ГУ ПФУ в Полтавській області), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 01.10.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області зі заявою про його переведення на пенсію за віком, на умовах Закону України "Про державну службу". Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем-1 необґрунтовано було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, з посиланням на те, що станом на 01.05.2016 позивач не займав посаду, віднесену до категорій посад державної служби та не має необхідного стажу для призначення пенсії за Законом України "Про державну службу". Відповідач відмовив у зарахуванні до стажу державної служби періоду роботи з 23.04.2002 на посадах в органах місцевого самоврядування та органах місцевої влади. Позивач вважає, що він має право на зарахування періоду з 23.04.2002 до стажу державної служби, а оскільки позивач має стаж державної служби понад 10 років та необхідний страховий стаж, то відповідно має право на призначення пенсії за Законом України "Про державну службу". Просив задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 06.11.2024, представник ГУПФУ в Полтавській області просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ГУ ПФУ в Полтавській області у спірних правовідносинах не здійснювало розгляд по суті заяви від 01.10.2024, крім того матеріали пенсійної справи не містять доказів прийняття ГУ ПФУ в Полтавській області будь-яких інших індивідуальних актів за результатами звернення від 01.10.2024, які вплинули на обсяг прав або інтересів позивача.

Отже, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії є ГУ ПФУ у Вінницькій області, яке за принципом екстериторіальності розглядало заяву про призначення (перерахунок) пенсії та прийняло оскаржуване рішення про відмову в її призначенні.

12.11.2024 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ у Вінницькій області, в якому представник відповідача-1 проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник зазначала, що час роботи в органах місцевого самоврядування, у тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 до 04.07.2001, тобто на дату набрання чинності Законом України "Про державну службу в органах місцевого самоврядування".

Окрім того, відповідно до п.п. 11 частини третьої статті 3 Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 період роботи посадових осіб місцевого самоврядування не враховується до стажу державної служби.

Розглянувши документи, які були надані позивачем для перерахунку (переведення) пенсії органом Пенсійного фонду встановлено, що відповідно до даних, які містяться у довідці №64/09-45, виданій 01.10.2024 Виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області, позивач з 23.04.2002 по даний час працює в органах місцевого самоврядування. 07.12.2000 ним складено присягу державного службовця.

Отже, оскільки на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-УІІІ (станом на 01.05.2016) позивач не займав посаду, віднесену до категорій посад державної служби, та у зв`язку з відсутністю на вказану дату стажу державного службовця необхідної тривалості, на думку представника відповідача-1, органом Пенсійного фонду прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову позивачу у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу".

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та з 10.08.2021 отримує пенсію за віком.

01.10.2024 позивач звернувся зі заявою до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області про перехід на пенсію за іншим Законом.

Заява була опрацьована за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення від 08.10.2024 №87 про відмову у переведенні (перерахунку) на пенсію за іншим законом, а саме з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу оскільки позивач станом на 01.05.2016 не займав посаду віднесену до категорії державної служби та відсутній необхідний стаж державної служби.

Позивач не погодився з цим рішенням та оскаржив його до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 10, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" №889-VIII (далі Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу"№3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Висновки щодо правозастосування

Згідно пункту 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З матеріалів справи встановлено, що єдиною підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію, відповідно до положень Закону України "Про державну службу", стало те, що на думку відповідача, позивач станом на 01.05.2016 не займав посаду, віднесену до категорії державної служби, та відсутній необхідний стаж державної служби.

При цьому, спірним між сторонами у даній справі є питання зарахування до стажу на посадах державної служби періоду роботи на посадах в органах місцевого самоврядування.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби на посаді міського голови), визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Крім того, згідно пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

В свою чергу, відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад:

третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад;

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

Як виявлено з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 з:

07.12.2000 позивачем складена присяга державного службовця, ОСОБА_1 присвоєно 11 ранг державного службовця;

06.07.2001 ОСОБА_1 присвоєно 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування, 04.07.2001 складено присягу посадової особи органу місцевого самоврядування;

23.04.2002 ОСОБА_1 присвоєно 8 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування в межах 4 категорії;

23.04.2004 ОСОБА_1 присвоєно 7 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування 4 категорії;

10.11.2010 позивач обраний міським головою. ОСОБА_1 присвоєно 5 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування 3 категорії;

03.11.2015 позивач обраний міським головою (3 категорія);

18.11.2020 позивач обраний міським головою (3 категорія).

Пунктом 6 Порядку № 229 встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 (до набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015) здійснюється згідно Порядку обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.

Таким чином, в даному випадку до застосування підлягають норми Порядку №283, а саме пункту 2 вказаного порядку - до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування періодів роботи з 23.04.2002 по 01.10.2024 (дату звернення зі заявою про переведення) на посадах органів місцевого самоврядування до стажу державної служби.

За таких обставин, оскільки позивач з урахуванням періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування має понад 20 років стажу державної служби, то відповідно має право на переведення його на пенсію за умовами Закону України "Про державну службу".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ у Вінницькій області від 08.10.2024 №087 щодо відмови ОСОБА_1 у переході на пенсію за Законом України "Про державну службу".

Оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.11.2024 було визначено ГУПФ України у Вінницькій області, то саме останній має завершити процедуру переведення на інший вид пенсії.

Водночас, відповідач-2 прав позивача у спірних правовідносинах не порушував, тому, позовні вимоги, звернені до нього, задоволенню не підлягають.

Тому, беручи до уваги приписи статті 9 КАС України, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача-1 перевести ОСОБА_1 з 01.10.2024 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XIІ, зарахувавши періоди роботи з 23.04.2002 по 01.10.2024 (дату звернення зі заявою про переведення) на посадах органів місцевого самоврядування до стажу державної служби.

Після переведення на пенсію державного службовця у територіального органу Пенсійного фонду, на обліку в якому перебуває позивач, виникне обов`язок здійснити відповідні виплати.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Оскільки за результатами розгляду справи позовні вимоги до відповідача задоволено, суд вважає за необхідне присудити до стягнення судовий збір у розмірі 1211,20 грн з відповідача-1 у справі.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.10.2024 №87 щодо відмови ОСОБА_1 у переході на пенсію за Законом України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з 01.10.2024 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XIІ, зарахувавши періоди роботи з 23.04.2002 по 01.10.2024 на посадах органів місцевого самоврядування до стажу державної служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков