Справа № 420/2021/24
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 травня 2025 року

м. Київ

справа №420/2021/24

адміністративне провадження № К/990/18762/25

Верховний Суд у складі колегії судді Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Єресько Л. О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

17 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, яка виразилась у ненаданні відповіді на його запит від 23 жовтня 2023 року;

- визнати протиправними діями, що виразились у письмових відповідях від 27 жовтня 2023 року, 30 жовтня 2023 року про примушення виконувати для отримання відповіді на запит дій, які не передбачені нормами законодавства про доступ до інформації;

- визнати протиправною дією, яка виразилась у розкритті інформації щодо нього із порушенням вимог, визначених законом та направленні інформації невідомим третім особам у Кривий Ріг на вул. В.Великого б. 14А/104;

- стягнути з Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції компенсацію моральної шкоди у грошовому еквіваленті у сумі 402 000 гривень, шляхом перерахування на його банківський рахунок;

- стягнути з Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції всі витрати, пов`язані із розглядом справи винесенням окремого рішення після розгляду справи по суті та з`ясування всіх витрат;

- зобов`язати Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції надати йому інформацію, відповідно запитаної у інформаційному запиті від 23 жовтня 2023 року, а саме:

а) відеозаписи портативних нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції Управління патрульної поліції Агаркова І.О. та Бондаренка О.А. із записом фіксації порушення ПДР автівкою RenoKangoo з держномером НОМЕР_1 , яке, начебто, стало причиною зупинки зазначеної автівки 30 серпня 2023 року в проміжку часу між 14:00 до 15:00 години.

б) копії службових журналів із зафіксованим порушенням ПДР, яке стало причиною зупинки вище зазначеної автівки 30 серпня 2023 року.

в) копії процесуальних документів із зафіксованим порушенням ПДР, яке стало причиною зупинки зазначеної автівки 30 серпня 2023 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо: визнання неправомірною бездіяльності Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, яка виразилась у ненаданні відповіді на запит ОСОБА_1 від 23 жовтня 2023 року відеозаписів портативних нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції Управління патрульної поліції Агаркова І.О. та Бондаренка О.А. із записом фіксації порушення ПДР автівкою RenoKangoo з держномером НОМЕР_1 , надання копій процесуальних документів із зафіксованим порушенням ПДР, яке стало причиною зупинки зазначеної автівки 30 серпня 2023 року; зобов`язання Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції надати ОСОБА_1 відеозаписи портативних нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції Управління патрульної поліції Агаркова І.О. та Бондаренка О.А. із записом фіксації порушення ПДР автівкою RenoKangoo з держномером НОМЕР_1 , надати копії процесуальних документів із зафіксованим порушенням ПДР, яке стало причиною зупинки зазначеної автівки 30 серпня 2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із оскаржуваними судовими рішеннями, позивач звернувся до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

У цій справі суд першої інстанції дійшов висновку про можливість її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Однак, у касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки.

Натомість, доводи касаційної скарги зводяться до цитування норм законодавства України, а також переоцінки доказів, досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, і ґрунтуються на незгоді з висновками цих судів щодо їхньої оцінки. Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію суду права, що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є судом фактів, а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

Отже, скаржник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи.

Відтак, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді А. Г. Загороднюк

Л. О. Єресько