Справа № 461/3669/25
Суддя: Кротова О. Б.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/3669/25
Провадження № 2-а/461/129/25
У Х В А Л А

про передачу справи для розгляду за підсудністю

15.05.2025 м. Львів Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., вивчивши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради, Львівської міської ради, про визнання дій протиправними та скасування рішення суб`єкта владних повноважень,-

в с т а н о в и в :

12.05.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Павловський А.В., звернулася до Галицького районного суду м. Львова із адміністративним позовом до Департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради, Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради від 13.06.2023 №166 «Про створення комісії для обстеження земельної ділянки на вул. Дорога Кривчицька, 6 у м. Львові»; визнати протиправними дії посадових осіб Львівської міської ради, які полягали у проведенні 06.07.2023 обстеження земельної ділянки по вул. Дорога Кривчицька, 6, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Дослідивши матеріали позовної заяви, проаналізувавши відповідні положення законодавства, встановлено наступне.

За положенням п.3 ч.1 ст.4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд скасувати наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради від 13.06.2023 №166 «Про створення комісії для обстеження земельної ділянки на вул. Дорога Кривчицька, 6 у м. Львові»; визнати протиправними дії посадових осіб Львівської міської ради, які полягали у проведенні 06.07.2023 обстеження земельної ділянки по вул. Дорога Кривчицька, 6.

Частиною 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України визначено предметну підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам як адміністративним судам. Вищезазначена норма містить виключний перелік категорій справ, які слід розглядати в місцевих загальних судах як адміністративних.

Відповідно до ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Таким чином, дана справа за предметною юрисдикцією підсудна окружним адміністративним судам.

Суд констатує, що предметна підсудність має імперативний характер, порушення правил якої відповідно до ст.318 КАС України є безумовною підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у рішенні від 20.07.2006 у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановленим законом у ст.6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаної 04.11.1950, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що належним судом буде той суд, якому, відповідно до вимог чинного законодавства, підсудна певна справа.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За таких обставин, вищезазначена справа, відповідно до ч.1 ст.20 КАС України, не підсудна Галицькому районному суду м. Львова як адміністративному, а підсудна Львівському окружному адміністративному суду як адміністративному суду першої інстанції.

Частиною 5 ст.171 КАС України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі встановлення судом того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.29 КАС України.

Пунктом 2 частини 1 статті 29 КАС України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Даний пункт статті не регулює питання щодо дій суду у випадку порушення правил предметної підсудності.

За таких обставин, нормами КАС України не визначено дії суду у випадку надходження до відповідного суду позовної заяви, яка йому предметно не підсудна.

У той же час, за нормами частини 6 статті 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що адміністративна справа непідсудна цьому суду, враховуючи, що інститут предметної юрисдикції розмежовує компетенцію адміністративних судів, приходжу до висновку, що справу необхідно передати за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 20, 29, 30, 171, 248, 293-295 КАС України, суддя, -

у х в а л и в :

адміністративну справу №461/3669/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради, Львівської міської ради, про визнання дій протиправними та скасування рішення суб`єкта владних повноважень - передати за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Б. Кротова