Справа № 140/11693/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/11693/24 пров. № А/857/8236/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі № 140/11693/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

місце ухвалення судового рішення м.Луцьк
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїКаленюк Ж.В.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 10 липня 2024 року №15 про відмову в призначенні пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 26 серпня 1991 року по 27 червня 1993 року, з 01 серпня 2004 року по 31 січня 2007 року та призначити і виплачувати пенсію за Списком №1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ, з 21 червня 2023 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі № 140/11693/24 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що підставою для призначення особі пенсії за віком є відповідний стаж її роботи, у тому числі пільговий, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Недоліки записів у трудовій книжці та неналежне ведення трудової документації на підприємстві роботодавцем не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, як пільгового, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, які дають право на призначення пільгової пенсії за Списком № 1, а не правильність записів у книжці чи довідці. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Отже, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідачі та представник позивача повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем уточнюючі довідки не підтверджують характер виконуваної роботи повний робочий день на Вільногірському заводі електровакуумного скла на посаді пресувальника гарячого скла з 26 серпня 1991 року по 27 червня 1993 року, а також на посаді скловара в дільниці скловаріння в скляному цеху за професією скловар за Списком №1 у період з 01 серпня 2004 року по 31 січня 2007 року, (відсутні такі відомості про умови роботи у трудовій книжці НОМЕР_1 ).

Відповідно до розрахунку стажу підтверджений та зарахований пільговий стаж позивача за Списком №1 становить 2 роки 1 місяць 13 днів, що є недостатнім для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах у віці 54 роки за заявою від 21 червня 2023 року з урахуванням абзацу третього пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 21 червня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком №1), додавши документи згідно з розпискою-повідомленням (а.с.60-61).

Після реєстрації заяви та формування електронної пенсійної справи працівниками ГУ ПФУ в Івано-Франківській області заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у Волинській області з прийняттям рішення від 28 червня 2023 року №15 про відмову у призначенні пенсії (а.с.62).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 в справі №140/36585/23, яке набрало законної сили 17 червня 2024 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 28 червня 2023 року №15 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 червня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.39-43).

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 10 липня 2024 року №5 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV за заявою від 21 червня 2023 року (вік заявника - 54 роки) у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано: період роботи з 26 серпня 1991 року по 27 червня 1993 року згідно з архівною довідкою від 14 червня 2023 року №09-17/152, оскільки постановою Арбітражного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2001 року №Б/24/24/01 ВАТ «Завод «ЕКМА» ліквідований, отже до пільгового стажу роботи цей період можливо зарахувати після надходження результатів розгляду Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1; період роботи з 01 серпня 2004 року по 31 січня 2007 року, тому що відсутня інформація про те, що заявник зайнятий повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та не підтверджено за результатами атестації робочих місць. Страховий стаж становить 26 років 12 днів (зараховано усі періоди роботи), а пільговий - 2 роки 1 місяць 13 днів.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 N 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені статтею 114 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Аналогічні положення закріплено в статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за № 1788-XII.

Відтак, в силу пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності:

- зайняття повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- атестація робочих місць;

- досягнення 50 років для чоловіків і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Так, з оскаржуваного рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 10 липня 2024 року №15 вбачається, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 26 серпня 1991 року по 27 червня 1993 року та з 01 серпня 2004 року по 31 січня 2007 року.

Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Згідно пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Щодо не зарахування періодів роботи позивача з 26 серпня 1991 року по 27 червня 1993 року до пільгового стажу, то колегія суддів вказує на наступне.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.20-26), яка була додана до заяви про призначення пенсії, встановлено, що ОСОБА_1 26 серпня 1991 року був прийнятий на роботу в четвертий цех Вільногірського заводу електровакуумного скла пресувальником гарячого скла (запис №6); 27 червня 1993 року він звільнений за власним бажанням (запис №7).

Професія «пресувальники гарячого скла» віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року (код посади 1150101а-16991).

Таким чином, вказані відомості підтверджують те, що позивач з 26 серпня 1991 року по 27 червня 1993 працював на посаді пресувальники гарячого скла, яка відноситься до Списку №1, однак у трудовій книжці серії НОМЕР_1 відсутні відомості про право на пільгове пенсійне забезпечення у спірний період.

Колегія суддів звертає увагу, що для зарахування цих періодів до пільгового стажу для визначення права на пенсію осіб, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у такому випадку необхідно надати уточнюючу довідку підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, яка б містила інформацію про умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день, на посаді пресувальника гарячого скла.

Так, позивач разом із заявою про призначення пенсії подав до пенсійного органу архівні довідки виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року №09-17/152, якою підтверджено трудовий стаж позивача на Вільногірському заводі електровакуумного скла з 26 серпня 1991 року по 27 червня 1993 року (а.с.28) та від 14 червня 2023 року №09-17/151, в якій зазначено інформацію по особових рахунках по заробітній платі позивача за період з серпня 1991 року по червень 1993 року (а.с.27), а також архівну копію наказу від 29 серпня 1994 року №124 про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників за Списком №1 та за Списком №2 (а.с.29).

Однак жодна з цих довідок не містить інформації про умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день, на посаді пресувальника гарячого скла.

З огляду на зазначену в довідках інформацію такі є підставою для зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу, який у цьому випадку не є спірним та згідно з відомостями форми РС-право є зарахованим пенсійним органом до страхового стажу ОСОБА_1 (а.с.37).

Відтак, враховуючи вказані обставини та наведене правове регулювання у ГУ ПФУ у Волинській області були відсутні підстави зараховувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на умовах повного робочого дня на Вільногірському заводі електровакуумного скла на посаді пресувальника гарячого скла з 26 серпня 1991 року по 27 червня 1993 року.

Надаючи оцінку підставам відмови ГУ ПФУ у Волинській області у зарахуванні позивачу до пільгового стажу періоду роботи з 01 серпня 2004 року по 31 січня 2007 року з посиланням на відсутність інформації про зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та не підтвердження результатами атестації робочих місць, то колегія суддів вказує на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а виснувала, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що відсутність доказів проведення атестації робочих місць не може бути підставою для відмови в зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до страхового стажу за Списком №1 (за наявності інших доказів, які підтверджують умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день).

Разом з тим, однією з підстав для не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01 серпня 2004 року по 31 січня 2007 року є відсутність відомостей про умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день.

Як видно із записів №20-21 трудової книжки НОМЕР_1 , позивач з 01 серпня 2004 року по 19 березня 2007 року працював скловаром 3 розряду у скляному цеху ТзОВ «Вільногірське скло» (а.с.21), однак у трудовій книжці відсутні відомості про умови та характер виконуваної роботи у цей період.

Натомість довідкою від 08 червня 2023 року №3, виданою ТзОВ «Вільногірське скло», підтверджено лише, що у періоди з 01 лютого 2007 року по 19 березня 2007 року (1 місяць 18 днів) та з 19 лютого 2010 року по 31 січня 2012 року (1 рік 10 місяців 23 дні) ОСОБА_1 працював повний робочий день та виконував роботи скловара в дільниці скловаріння в скляному цеху за професією скловар, що передбачена Списком №1. Довідка видана на підставі особової картки працівника НОМЕР_2 , наказів по підприємству, рахунків по нарахуванню заробітної плати, табелів обліку, штатного розпису та містить відомості про відпустки без збереження заробітної плати (а.с.30).

Як слідує з розрахунку стажу (форма РС-право), періоди роботи, підтверджені уточнюючою довідкою (з 01 лютого 2007 року по 19 березня 2007 року та з 19 лютого 2010 року по 12 лютого 2012 року), зараховані до пільгового стажу ОСОБА_1 (а.с.37).

Отже, видана ТзОВ «Вільногірське скло» довідка від 08 червня 2023 року №3 не підтверджує характер виконуваної роботи повний робочий день на посаді скловара в дільниці скловаріння в скляному цеху за професією скловар за Списком №1 у період з 01 серпня 2004 року по 31 січня 2007 року (відсутні такі відомості про умови роботи у трудовій книжці НОМЕР_1 ).

Відтак, відсутність інформації (про умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день) на роботі з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 слугувала правомірною підставою для відмови ГУ ПФУ у Волинській області у зарахуванні вказаного спірного періоду до пільгового стажу.

З урахуванням наведеного вище, враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі № 140/11693/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос