Справа № 520/3669/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 травня 2025 року № 520/3669/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Акварельний, буд. 1/3,с. Подвірки,Харківська обл., Харківський р-н,62371, ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000697/2 від 09.12.2024.

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП Харківська митниця () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" () судовий збір у сумі 8714,61 грн.

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП Харківська митниця () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоТренд" () витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі 5000,00 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що підставою для звернення до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою стало прийняття Тернопільською митницею Державної митної служби України рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000697/2 від 09.12.2024 за відсутності належного обгрунтування та з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ «Авто Тренд» (далі - позивач) було зареєстровано у 2012 році. Основною діяльністю позивача є оптова торгівля запасними частинами для автомобілів. Товар закуповується напряму у виробників товарів в Китаї та Європі.

Позивач у грудні 2024 ввіз на територію України з Китаю запасні частини до автомобілів. Митне оформлення товару здійснювалось Харківською митницею (далі- відповідач).

Декларантом від митниці отримане рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000697/2 від 09.12.2024, яким визначено митну вартість товарів за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 Митного кодексу України.

Позивач вважає протиправним вказане рішення , а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Обставини винесення рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000697/2 від 09.12.2024.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та виробником товару ZHEJIANG ZHENGSHENG SHOCK ABSORBER CO. LTD. (Китай) укладено контракт № 8Н10062023 від 10.06.2023.

Умовами контракту передбачене наступне: продавець продає, а покупець купує товар - запасні частини, матеріали для ремонту автомобілів на умовах РОВ Нінгбо, Китай. Асортимент товару визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту (п. 1.1 контракту).

Ціна товару, що поставляється, встановлюється у доларах США за одиницю товару і визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту. Ціна товару включає вартість упаковки, маркування, доставки до місця призначення та навантаження на судно, вартість експортних митних процедур, мит, податків, що сплачується при вивезенні (п. 3.2. контракту).

Згідно з інвойсом № 28-А8К004/1 від 29.09.2024, наданим продавцем, позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 34680,80 доларів США.

09.12.2024 для митного оформлення товару позивач надав до відповідача електронну митну декларацію № 24UА6U9.

Частиною 2 ст. 57 Митного кодексу України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Декларантом було заявлено митну вартість товару за 1 методом. В графі 12 митної декларації «відомості про вартість» позивач зазначив митну вартість товару - 1582162,23 грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України.

Відповідно до ч.І ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає до митниці документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч.2 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

декларація митної вартості;

зовнішньоекономічний договір та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс);

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Матеріалами справи підтверджено, що керуючись цими положенням на підтвердження митної вартості товару позивач надав до митниці наступні документи:

Декларацію митної вартості.

Пакувальний лист б/н до інвойсу.

Інвойс № 28-А8К004/1 від 29.09.2024.

Коносамент НУ8РВ від 15.10.2024.

Автотранспортна накладна № 448513-2 від 04.12.2024.

Транзитна декларація ТІ.

Сертифікат про походження товару.

Банківський платіжний документ № 001427140 від 02.10.2024.

Рахунок експедитора № Е8-4607773 від 05.12.2024.

Довідка експедитора № 448513-23 від 05.12.2024.

Додаткова угода № 1 від 01.11.2023.

Контракт з виробником № 8Н10062023 від 10.06.2023.

Договір про транспортно-експедиторське обслуговування № АТ-23-0205 від 15.11.2023.

Додаткова угода № 1 від 03.01.2024 до договору про транспортно-експедиторське обслуговування № АТ-23-0205 від 15.11.2023.

Заявка від 14.10.2024 до договору про транспортне - експедиторське обслуговування.

Перелік наданих до митної декларації документів вказаний у гр. 44 митної декларації.

09.12.2024 декларантом від митниці отримано повідомлення, в якому зазначалось, що на виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов 'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 4) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ); 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476; 7) Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо ...

Суд звертає увагу на той факт, що які саме недоліки вже наданих документів викликали сумніви митниці у правильності визначення вартості товару, інспектором не було зазначено у повідомлені. У повідомлені інспектора митниці не вказувалося, в яких саме документах виявлено розбіжності та в чому саме полягають недоліки наданих документів. Тому декларант був позбавлений можливості усунути сумніви, які виникли у митного органу на етапі консультацій перед винесенням рішення про коригування митної вартості. З цієї причини декларантом до митниці не були надіслані додаткові документи та надано лист № 5 6 від 09.12.2024 з проханням здійснити оформлення товару за ст. 5 5 Митного кодексу України.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару відповідачем видано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000697/2 від 09.12.2024, відповідно до якого митна вартість товару визначена митницею за другорядним резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС.

Відповідно до гр. 28, 30 оскаржуваного рішення відповідачем скориговано митну вартість:

товару № 1 в сторону збільшення з 34 182,77 дол. США до 81 010,87 дол. США., визначивши її у розмірі 6,17 доларів за один кілограм,

товару № 2 в сторону збільшення з 3 992,58 дол. США до 10 849,41 дол. США., визначивши її у розмірі 7,15 доларів за один кілограм.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № ПА807200/2024/000842.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості і звернувся до відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч.7 ст.55 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.7 ст. 55 Митного кодексу України позивач надав відповідачу нову митну декларацію № 24UA45U6 від 11.12.2024 та додатково сплатив мито у розмірі 111 725,82 (97456.40+14269.42) грн. та ПДВ у розмірі 469 248,46 гри. (409316.88 +59931.58). Разом сума переплати склала 580 974,28 грн. (відповідно до граф 47 митної декларації, СП 55).

Керуючись ч.8 ст.55 Митного кодексу України, якою передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, позивач звернувся до відповідача з заявою № 03/02-1 від 03.02.2025 з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару. В обгрунтування заявленої митної вартості позивач додатково надав відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та наступні документи:

Експертна митна декларація №16834547 разом с перекладом.

Акт № ЛШ00-012274 надання послуг від 09.12.2024. з експедитором.

Платіжна інструкція № 14274 від 13.12.2024

Довідка експедитора № 1 від 30.01.2025.

Заявка на транспортування та експедирування вантажу від 14.10.2024 № 448513-7.

СМК 448513-2 від 04.12.2024.

У відповідь па звернення позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості відповідачем надіслано лист від 14.02.2025 - відмова в скасуванні рішення про коригування митної вартості. При цьому не було наведено будь-яких підстав в чому ж саме полягали сумніви митниці, не вказані причини відмови та чому саме наданих документів недостатньо, не вказані зауваження до наданих документів, зазначивши лише «...за результатами розгляду наданих до митниці документів повідомляємо таке. Подані Вами додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої Вами митної вартості оцінюваних товарів, в зв 'язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару».

Щодо підстав завищення митної вартості, викладених у рішенні UA807000/2024/000697/2 від 09.12.2024.

Як встановлено судом, графа 33 рішення містить наступні підстави його прийняття:

відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

в СМК 448513-3, наданій до митного оформлення, в гр. 16 відсутній штамп Перевізника, в гр. 22 відсутній штапм та підпис Відправника, в гр. 23 відсутній штапм та підпис Перевізника;

відсутній транспортній договір щодо морського перевезення згідно коносаменту HYSFB;

відсутній банківській/платіжній документ, що підтверджує факт оплати морського фрахту, згідно умов коносаменту HYSFB

відсутній договір з Перевізником, зазначеним в СМК. від 04.12.2024 №448513-3;

рахунок на оплату транспортних послуг від 05.12.2024 № 1^8-4607773 та довідка про транспортні витрати від 05.12.2024 №448513-2 надано від особи, яка безпосередньо не є перевізником, згідно наданій до митного оформлення СМК від 04.12.2024 №448513-3;

відсутній переклад митної декларації країни відправлення 15730543, що суперечить вимогам ст. 254 МКУ;

відсутня калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»;

відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам пп. 4.1.3.1, 4.1.3.3 Додаткової угоди до договору на перевезення ;

відсутня Заявка на транспортне перевезення;

відсутня експортна декларація країни відправлення;

а також в зв`язку з неможливістю надати декларантом всі витребувані додаткові

документи, передбачені п.З ст.53 МКУ.

Щодо таких підстав винесення рішення, як:

-відсутній транспортній договір щодо морського перевезення згідно коносаментуHYSF;

-відсутній банківській/платіжній документ, що підтверджує факт оплати морського фрахту, згідно умов коносаменту HYSF

-відсутній договір з Перевізником, зазначеним в СМК від 04.12.2024 №448513-3;

-рахунок на оплату транспортних послуг від 05.12.2024 № Е8-4607773 та довідка про транспортні витрати від 05.12.2024 №448513-2 надано від особи, яка безпосередньо не є перевізником, згідно наданій до митного оформлення СМК від 04.12.2024 №448513-3;

-відсутня калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»

-відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам пп. 4.1.3.1, 4.1.3.3 Додаткової угоди до договору.

Для підтвердження витрат на транспортування товару декларантом відповідно до частини 2 етапі 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно з наказом МФУ від 24 травня 2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Крім того, Верховний Суд в Постановах від 31.05.2019 року по справі №804/16553/14, від 15.10.2024 по справі № 520/6058/24 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Так колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції, що зазначені довідки про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів, враховуючи, що Правилами №599 наведено приблизний перелік документів, які можуть підтвердити витрати на транспортування. При цьому, положеннями Митного кодексу України не визначено конкретного переліку документів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів.

Організацію перевезення товару здійснював експедитор ТОВ «Ламан Шилінг». При митному оформлені на підтвердження транспортних витрат до кордону з Україною, які включаються у митну вартість товару, декларантом до митниці надано договір про транспортне - експедиторське обслуговування № АТ-23-0205 від 15.11.2023, укладений між ТОВ «Авто Тренд» та експедитором ТОВ «Ламан Шилінг» та додаткову угоду до нього.

Умовами даного договору передбачено, що експедитор зобов`язався організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно- імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги клієнту за згодою сторін (п.1.1). При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ - коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна (2.1.1).

Крім того, умовами додаткової угоди № 1 від 03.01.2024 до договору про транспортне - експедиторське обслуговування № АТ-23-0205 від 15.11.2023 передбачено, що експедитор зобов`язаний надати клієнту серед іншого довідку про транспортні витрати для пред`явлення в митні органи (п 2.1.7). Оплата здійснюється після доставки вантажу на склад ТОВ «Авто Тренд» (п. 4.1.3).

Експедитором ТОВ «Ламан Шилінг» на виконання умов договору було організоване морське перевезення від Китаю до Польщі, на підтвердження чого до митниці надано коносамент НУ8РВ від 15.10.2024 та була організована доставка вантажу автомобільним транспортом з Польщі до України на підтвердження чого до митниці було надано автотранспортну накладну СМК 448513-2 від 04.12.2024.

У зв`язку з тим, що позивач мав взаємовідносини саме з експедитором ТОВ «Ламан Шилінг» до митниці було надано договір, довідку про транспортні витрати, а також рахунок на оплату саме від ТОВ «Ламан Шинінг». ТОВ «Авто Тренд» не укладало ніяких угод з перевізниками, не є стороною в цих угодах, не здійснювало оплати напряму перевізникам, тому надати до митниці документи, вказані в рішенні, не має можливості.

За таких підстав, надання документів на підтвердження транспортних витрат саме від експедитора, а не кінцевих перевізників, відповідає умовам укладеного позивачем договору з експедитором та положенням митного законодавства України.

Вимога інспектора митниці про необхідність наявності калькуляції транспортних витрат необгрунтована та безпідставна. Згідно із наказом МФУ від 24 травня 2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» калькуляція надається тільки при перевезені товару позивачем власним транспортом. В даному випадку перевезення було організовано експедитором та власний транспорт позивач не використовував.

Після розмитнення та доставки товару на склад, позивачем було сплачено послуги експедитора та підписано акт надання послуг. На підтвердження вартості перевезення та експедиторських послуг до митниці додатково надіслано акт № ЛШОО-012274 надання послуг від 09.12.2024 з експедитором, платіжну інструкцію № 14274 від 13.12.2024 про оплату послуг експедитора та довідку експедитора № 1 від 30.01.2025.

В рішенні митний орган вказав «в СМК 448513-3, наданій до митного оформлення, в гр. 16 відсутній штамп Перевізника, в гр. 22 відсутній иітапм та підпис Відправника, в гр. 23 відсутній штапм та підпис Перевізника».

Судом встановлено, що інспектором митниці в рішенні вказаний невірний номер СМК 448513-3, яку було надано при митному оформленні, вірним є - 448513-2.

До митниці разом с заявою про перегляд рішення направлено СМК. 448513-2 від 04.12.2024 та довідку експедитора № 1 від 30.01.2025.

В СМК 448513-2 у гр. 16 та гр. 23 є штамп та підпис перевізника. Крім того, у довідці експедитора № 1 від 30.01.2025 надано роз`яснення з приводу відсутності в гр. 22 штапму та підпису відправника.

Графу 22 міжнародної товарно-транспортної накладної СМК заповнює відправник вантажу. У цій графі зазначаються фактичні дата та час прибуття транспортного засобу для завантаження, а також час його відправлення після завантаження. Ці записи підтверджуються підписом та печаткою відправника. Якщо контейнер із товаром завантажується в порту на автомобіль для подальшого перевезення, порт не робить відміток у графі 22 СМК. Порт виступає лише місцем завантаження/розвантаження і не є стороною відповідальною за заповнення транспортних документів. Тому графа 22 в СМК. № 448513-2 від 04.12.2024 не заповнена.

В рішенні митний орган вказав на відсутність заявки па транспортне перевезення. Але як свідчить гр. 44 митної декларації 24UA6U9 від 09.12.2024 заявку на транспортування та експедирування вантажу від 14.10.2024 № 448513-7 надано до митниці при митному оформлені товару. Додатково її було надіслано ще раз разом с заявою про перегляд рішення про коригування митної вартості товарів.

Заявку на організацію транспортування та експедирування вантажу від 14.10.2024 № 448513-7 було укладено для організації перевезення товару відразу від трьох продавців в одному контейнері MRSU6877652, тому ціни в заявці вказані відразу за три перевезення.

Отже, позивачем були включені всі складові до розрахунку митної вартості товару, а сума витрат на транспортування товару до кордону України підтверджена належними документами.

Щодо зауваження про те, що декларантом не надано каталогів, специфікацій, загальних прейскурантів (прайс-листів), не надано експертної митної декларації, відсутній переклад митної декларації країни відправлення 15730543.

При митному оформлені товару експертну митну декларацію позивач не надавав. Про переклад якої декларації йде мова в рішенні не зрозуміло. Копію експертної митної декларації №16834547 разом с перекладом надіслано до митниці разом с заявою № 03/02-1 від 03.02.2025. Дана декларація отримана позивачем після розмитнення товару.

Окремо слід зазначити, що складання специфікації не передбачено умовами контракту з продавцем. Крім того, згідно з ч. З ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Тобто, ці документи не входять до переліку обов`язкових документів, які має надати декларант до митного органу, який передбачений ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Надання цих документів не передбачено ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України як обов`язкове, в тому числі і тому, що ці документи відсутні у розпорядженні декларанта і тільки від доброї волі продавця залежить їх отримання. Але, якщо продавець китайське підприємство, то отримання таких документів значно ускладняється також мовними бар`єрами (ці документи будуть китайською мовою), а також різницею у ділових та бізнес звичаях. Крім того, товар придбався напряму у виробника товару та виготовлявся на замовлення, ціна товару визначалася конкретно для позивача виходячи з кількості та найменування замовленого товару.

Продавець не надіслав позивачу таких документів, тому надати їх до митниці підприємство не мало можливості.

Щодо неподання декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ч.З ст. 53 Митного кодексу України.

Системний аналіз правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Це твердження висказав Верховний суд України в постанові від 15.10.2024 у справа № 520/6058/24.

При цьому, документи, вказані в ч.З ст. 53 Митного кодексу України, подаються не в обов`язковому порядку, а лише при їх наявності, про це прямо зазначено в цій статті. Позивач не мав в наявності цих документів, тому і не надав їх до митниці, про що вказав у листі № 56 від 09.12.2024.

Окрім цього, в даному листі позивачем було ще раз підтверджено, що:

ТОВ «Авто Тренд» не укладало договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

ТОВ «Авто Тренд» не здійснювало платежів третім особам на користь продавця.

ТОВ «Авто Тренд» не сплачувало за комісійні, посередницькі послуги, пов`язані із виконанням умов договору (угоди, контракту).

ТОВ «Авто Тренд» не укладало ліцензійний чи авторський договір, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів.

ТОВ «Авто Тренд» не отримувало від виробника товару каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи).

ТОВ «Авто Тренд» не має в наявності висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України позивач підтвердив, що:немає жодних обмежень щодо прав ТОВ «Авто Тренд» на використання оцінюваних товарів;щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів ТОВ «Авто Тренд» не надійде прямо чи опосередковано продавцеві;покупець і продавець не пов`язані між собою особи.

Отже, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів підлягає скасуванню, а надані позивачем документи, в тому числі додаткові документи, надіслані позивачем разом з заявою про перегляд рішення, кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, тобто відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Позивачем заявлено повні та достовірні відомості про митну вартість товарів.

Позивачем спростовані всі сумніви митниці, викладені у рішенні про коригування митної вартості товарів. Підприємством надані всі, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Встановлено, що подані документи не містили розбіжностей щодо вартісних та кількісних показників оцінюваного товару, також ознаки підробки документів відсутні й усі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, що сплачена за товар, у документах наявні, тому оцінка митним органом відомостей у поданих документах як таких, що містять розбіжності, не відповідає фактичним обставинам.

Щодо використання для визначення митної вартості товарів митної декларації іншого імпортера.

Враховуючи вимоги нормативних приписів, які регулюють спірні правовідносини, предмет доказування у даній справі охоплює як підстави незастосування відповідачем методу визначення митної вартості за ціною договору, так і обгрунтованість обрання певного другорядного методу та порядок розрахунку митної вартості імпортованого товару.

Відповідач при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів застосував резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 Митного кодексу України) на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС, посилаючись на митну декларацію, яка стала джерелом інформації при прийнятті рішення, а саме:

товар 1) UA205140/2024/72223 від 15.11.2024 (24UA23U9)- тов. 1, код товару згідно з УКТ ЗЕД , назва товару: Запасні частини для легкових автомобілів..., країна походження СN (Китай), умови поставки FCA;

товар 2) №UA100330/2024/52057 від 04.11.2024 (24UA97U 1) - тов. З, код товару згідно з УКТ ЗЕД , назва товару: Запасні деталі до автомобілів..., країна походження CN(Китай), умови поставки FCA.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 № 598 встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Суд зазначає, що Верховний суд України неодноразово висловлював позицію (висновок щодо застосування положень статей 59, 60 та 64 Митного кодексу України, викладений в постановах Верховного Суду України від 17.01.2022 у справі № 520/2000/19, від 09.11.2022 р. у справі № 520/10381/2020, від 07.12.2023 у справі № 380/23618/21), що при застосуванні резервного методу крім номера та дати митної декларації має бути зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Позиція Верховного Суду України при вирішенні спорів про коригування митної вартості товарів полягає у наступному:

«посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні про коригування допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскарженого рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тоїцо.

Відповідачем зазначено лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.»..

Проте у спірному рішенні відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, умови поставки та країну походження товару, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначивши обсяги партії товару, митна вартість якого товару (назва, характеристики) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

При цьому, суд звертає увагу на умови поставки та країну походження товару. Позивач імпортував товар на умовах FОВ із Китаю (перевезення морським транспортом), в той час як сторонній імпортер імпортував товар на умовах ГСА, тобто автомобільним транспортом. Отже товар їхав не з Китаю, а з іншої країни, хоча і має походження з Китаю. Що вказує на наявність посередників, яке в свою чергу впливає на вартість товару.

Таким чином, на думку суду, при використанні цінової бази ЄАІС відповідачем неправомірно використана як джерело цінова інформація із митних декларацій № 24 UA23119 від 15.11.2024 та №24UA9711 1 від 04.11.2024.

Відповідно до ч.І ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно положень статті 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 етапі 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п.5, 6, 7 ч.Ю ст.58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Згідно із ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 1 та 2 ст.53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч.І-З ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 5 5 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.б, 7 ст.54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначеномитну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч.ч.З, 4 ст.64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного кодексу України.

При ухваленні спірного рішення митний орган посилався на те, що надані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності. Проте, відповідач не вказав яким чином вказані розбіжності впливають на правильність визначення митної вартості.

Враховуючи положення вказаних статей, відповідач має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Однак, наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, який вплив цих розбіжностей на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Обов`язок доведення обґрунтованості сумніву щодо митної вартості митним органом визначено в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17.

Вказані в гр. 33 оскаржуваного рішення, підстави його прийняття не містять обґрунтованих зауважень до наданих декларантом документів, які вплинули на правильність визначення митної вартості товару. Документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, містять усі данні, необхідні для визначення митної вартості за 1 методом, обраним декларантом.

За позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 23.02.2021 у справі № 805/5039/16-а, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Щодо заявленої вимоги про відшкодування витрат позивача на правову допомогу адвоката.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. З ст. 134 КАС України розмір витрат па правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Матеріалами справи підтверджено, що 04.01.2024 між ТОВ «Авто Тренд» та ТОВ «ЗМЗ ПС» укладений договір про надання правничої (правової) допомоги № 04/01-24С. Відповідно до п.1.1. договору про надання правничої допомоги ТОВ «ЗМЗ ПС» взяло на себе зобов`язання надавати позивачу професійну правову допомогу, а саме: юридичні послуги по представництву інтересів позивача в будь-яких судах.

Відповідно до п. 3.1. договору про надання правничої допомоги сторони узгодили, що позивач здійснює попередню оплату юридичних послуг в розмірі, узгодженому сторонами в додаткових угодах до цього договору.

12.02.2025 сторони уклали додаткову угоду № 25, якою узгодили наступне:

ТОВ «ЗМЗ ПС» зобов`язується надати юридичні послуги по представництву інтересів позивача в Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному суді України за позовом ТОВ «Авто Тренд» до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UА807000/2024/000697/2 від 09.12.2024.

Сторони узгодили, що ТОВ «Авто Тренд» здійснює попередню оплату юридичних послуг на рахунок ТОВ «ЗМЗ ПС» в розмірі 5 000,00 без ПДВ за підготовку позовної заяви до суду.

Позивач здійснив попередню оплату послуг в розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №14608 від 12.02.2025 з відміткою банку про виконання платежу.

Таким чином, сума витрат позивача на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції складає 5 000,00 грн.

Відповідно до н. 3.4. договору підтвердженням виконання умов даного договору з боку виконавця вважається підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних послуг, який підписується сторонами. В акті прийому-передачі виконаних послуг детально вказується найменування послуги, витрачений адвокатом час та детальний опис, вартість отриманої послуги.

14.02.2025 між сторонами було підписано акт прийому-передачі виконаних послуг відповідно до якого вартість послуг склала 5000,00 грн.

Однак, проаналізувавши наведене та дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню в сумі 2500,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог підприємства позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Акварельний, буд. 1/3,с. Подвірки,Харківська обл., Харківський р-н,62371, ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000697/2 від 09.12.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП Харківська митниця () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" () судовий збір у сумі 8714 (вісім тисяч сімсот чотирнадцять) грн.61 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП Харківська митниця () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоТренд" () витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 2500(дві тисячі п`ятьсот) грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.