Справа № 547/460/25
Суддя: Самойленко Л. М.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/460/25
Провадження №2-а/547/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року с-ще Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області, головуюча суддя Самойленко Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 08/04/2025/3/01 від 09.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 08/04/2025/3/01 від 09.04.2025, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), згідно якої на останнього накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, 08.04.2025 позивач з власної ініціативи з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) для отримання направлення на ВЛК, яку останній він вже пройшов в Семенівській ЦРЛ. Під час отримання направлення позивач дізнався, що перебуває в розшуку. Цього ж дня офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відносно нього було складено протокол № 08/04/2025/3/01 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Копію протоколу позивачу не надали. В протоколі зазначено, що йому повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться 14.00 о 09.04.2025 в кабінеті № 10, про що позивач поставив підпис. На прохання надати копію повістки № 2920887, яку він ніби то отримав отримав відмову. Прибувши, у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_2 від чергового дізнався, що ніякого розгляду справи у відділі не буде, справа буде розглядатися начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 і після винесення постанови його повідомлять коли її отримати у відділі, тобто його свідомо ввели в оману щодо місця розгляду справи, чим порушили процесуальні права, визначені КУпАП. 16.04.2025 черговий ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача, що за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 08/04/2025/3/01 від 09.04.025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за те, що він не з`явився за повісткою № 2920887, і необхідність з`явитися до відділу щоб отримати цю постанову. В цей же день 16.04.2025 працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вручив вказану постанову, про що позивач власноручно поставив свій підпис.

Позивач вказав, що правопорушення не вчиняв, у встановлений законодавством спосіб належним чином оформленої повістки № 2920887 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ані особисто, ані засобами поштового зв`язку не отримував, не знав і не міг знати про дату, час та місце, куди потрібно з`явитися, а також мету такої явки, тобто оскаржувана постанова була винесена суб`єктом владних повноважень зі значними процесуальними порушеннями. Зазначив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до ТЦК та СП або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою. Саме на ці обставини було вказано позивачем в протоколі, але при розгляді справи не були перевірені та не прийняті до уваги.

Тобто керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 було також порушено порядок розгляду справи про притягнення позивача до відповідальності, оскільки позивач був позбавлений права надати пояснення, знайомитися з матеріалами справи, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Також вказав, що не було перевірено факт вручення повістки, що свідчить про формальний підхід до повноти та об`єктивності встановлення всіх обставин справи про адміністративне правопорушення. Вказав, що розгляд справи відбувся за його відсутності. Так як його не було своєчасно сповіщено про розгляд справ (в протоколі вказано час, дата розгляду, але не вказано місце розгляду, тобто не повідомлено позивача, що розгляд справи відбудеться в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не за місцем складання протоколу), що в силу приписів ч. 1 ст. 268 КУпАП взагалі виключало можливість розгляду справи. Процедурні порушення, зокрема такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду є самостійним безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності. Також в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа. Як вбачається в оскаржуваній постанові позивачу інкриміноване порушення Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", тобто вказано сам Закон України, а яку саме норму порушено не вказано. Також з постанови вбачається, що посадовою особою ОСОБА_2 інкриміновано неявку за повісткою № 2920887 на 27.03.2025, але не з`ясовано, яким способом був здійснений виклик, для яких цілей і куди необхідно з`явитися, чи є підтвердження отримання ним даної повістки ці та інші питання в постанові не вказано і не з`ясовано при розгляді справи. Таким чином, отриманою ним постановою підтверджується, що вона винесена з суттєвими порушеннями як матеріального (відсутні докази наявності у діях особи складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП), так і процесуального законодавства (проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду).

Тому вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з порушенням вимог чинного законодавства та є необґрунтованою.

Ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та відповідні докази.

Відзивом від 05.05.2025 представник відповідача Гарькавенко В.Ю. зазначила, що вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Вказала, що позивачу була направлена повістка засобами поштового зв`язку та відповідно до даних поштового оператора поштове відправлення повернулось з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Отже, проставляння відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання прирівнюється законодавцем до належного повідомлення особи про виклик її до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, навіть незважаючи на те, що фактично особа може бути не ознайомлена із необхідністю явки її до територіального центру. В даному випадку для з`ясування того, чи повідомлений належним чином позивач про виклик його за повісткою, згідно справи про адміністративне правопорушення відносно позивача по факту встановити, що на ім`я позивача було сформовано повістку № 2920887. З копії повістки встановлено, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 90 год 00 хв 27.03.2025 з метою уточнення даних. Вказану повістку направлено засобами поштового зв`язку (номер відправлення 853) на адресу АДРЕСА_2 . Згідно довідки про причини повернення зазначено 22.03.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою» . Вказала, що дана адреса є зареєстрованим місцем проживання позивача. Отже направлення повістки відбулося за належною адресою та повернулося на адресу відправника у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Той факт, що позивач не отримав кореспонденцію, надіслану йому на зареєстровану адресу місця проживання, вказану ним в ході уточнення облікових даних, не є достатнім аргументом для скасування оскаржуваної постанови, а один лиш факт неотримання поштового відправлення, що містить повістку по виклик, без наявності поважних причин неотримання такої повістки та неявки на виклик, не може ставати підґрунтям для уникнення адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Таким чином відповідач вважає, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год 00 хв 27.03.2025. Також вказала, що необґрунтованими є посилання позивача на вчасне уточнення облікових даних, оскільки позивачу ставиться у вину факт неявки на виклик до ТЦК та СП, а не порушення порядку оновлення облікових даних.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19 травня 2024 року набув чинності Закон №3696-ІХ "Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яким статтю 210 КУпАП доповнено частиною 3 щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Згідно постанови № 08/04/2025/3/01 від 09.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 , було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та установлено, що 08.04.2025 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув ОСОБА_1 , в ході перевірки документів якого було встановлено, що військовозобов`язаний не з`явився 27.03.2025 року о 09:00 годині, повістка № 2920887, чим порушив Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу". Зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення під час дії воєнного стану передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. В постанові міститься підпис ОСОБА_1 про отримання ним вказаної постанови 16.04.2025 (а.с. 12).

Відповідно до протоколу № 08/04/2025/3/01 про адміністративне правопорушення від 08.04.2025, складеного офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 , капітаном ОСОБА_3 , встановлено: « До ІНФОРМАЦІЯ_2 08.04.2025 о 09 год. 00 хв прибув ОСОБА_1 , про явку 27.03.2025 року на 09:00 год. Повістка № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , але на вказану дату не з`явився, чим порушив правила військового обліку згідно ст. 210 ч. 3 КУпАП».

В протоколі зазначено про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 14 год. 00 хв 09.04.2025 в кабінеті № 10, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно пояснюючої записи від 08.04.2025 ОСОБА_1 вказав, що не з`явився по повістці до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що був на польових роботах, повістку не отримував і належним чином не був повідомлений про її існування. Таким чином з протоколом не згідний. Зазначив, що ВЛК пройшов, працює постійно в ПСП "Дружба", не переховується та не ухиляється.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 07.04.2025 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 13).

Повісткою № НОМЕР_1 ОСОБА_1 викликався 27.03.2025 о 09:00 год. для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Семенівка).

Згідно поштового відправлення ОСОБА_1 дану повістку було направлено за адресою місця проживання 16.03.2025 за № 853.

Позивач ОСОБА_1 повістку з поштовим відправленням не отримав, оскільки повідомлення повернулося до адресату з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною 6 розділу II Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 01.01.2024 №3 передбачено, що до протоколу долучаються докази, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 3 ст. 210 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови позивач не з`явився по повістці, чим порушив Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

З аналізу наведених норм вбачається необхідність військовозобов`язаних з`являтися за викликом повісткою, в якій має бути вказаний час та годину виклику до органів ТЦК.

Згідно п.п. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024: належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання прирівнюється до належного повідомлення особи про виклик її до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, навіть незважаючи на те, що фактично особа може бути не ознайомлена із необхідністю явки її для територіального центру.

За приписами п. 34 Порядку № 560, у разі уточнення військовозобов`язаним своїх облікових даних повістка йому повинна надсилатися за адресою місця проживання, зазначеною під час уточнення облікових даних; у разі не уточнення - за адресою зареєстрованого місця проживання.

Отже, суд не погоджується з доводами позивача про те, що він не отримував повістку про виклик його на 27.03.2025 та не був у належний спосіб повідомлений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_6 27.03.2025 о 09 год 00 хв, оскільки цей факт спростовано відповідачем шляхом долучення до відзиву копії повістки та поштового відправлення, яким підтверджено направлення 16.03.2025 позивачу ОСОБА_1 повістки за адресою його місця проживання .

Однак, відповідачем до відзиву не долучено доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи щодо нього .

Ч.1 ст.246 КУпАП визначено, що порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За правилами ст.268 КупАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена і таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Разом з цим, відповідачем не доведено виконання обов`язку щодо сповіщення позивача про розгляд адміністративної справи про притягнення його до відповідальності за порушення вимог КУпАП.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16- а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 була розглянута у його відсутність, без належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, що унеможливило участь позивача у розгляді даної справи та порушило його право на захист.

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були

За приписами ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем доводи позивача не спростовані в частині порушення процесуального порядку складення постанови про адміністративне правопорушення без участі позивача ОСОБА_1 .

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як вбачається з висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.11.2021 року (справа № 185/8460/16-а) та від 30.08.2022 року (справа № 683/743/17), скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, вищевикладе, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог КУпАП щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи про адміністративне правопорушення, наслідком якого є скасування цієї постанови з направленням справи на новий розгляд

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір при поданні позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 7, 210, 247, 268, 283, 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 08/04/2025/3/01 від 09.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову № 08/04/2025/3/01 від 09.04.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та направити справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у розмірі 605,60 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повне рішення складене 14.05.2025.

Суддя Л.М.Самойленко