Справа № 320/14848/24
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

за участю секретаря: Ольшевської Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліум-Пром" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аліум-Пром" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Київській області від 02.04.2024 №357-Р (внутрішній номер 136011);

-зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі №00056 термін дії з 11.08.2021 до 11.08.2026 (адреса місця торгівлі: Україна, Київська область, Васильківський район, с. Крячки, вул. Кривова,42) та поновити дію зазначеної ліцензії з 02.04.2024;

-визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДПС у Київській області від 02.04.2024 №357-Р (внутрішній номер 136010);

-зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі №00057 термін дії з 11.08.2021 до 11.08.2026 (адреса місця торгівлі: Україна, Київська область, м. Бровари, вул. Оникієнка Олега,127-Б.) та поновити дію зазначеної ліцензії з 02.04.2024.

Надалі до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження ДПС України від 05.04.2024 №130-р/л (внутрішній номер 136381).

- зобов`язати ДПС України видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії на виробництво пального №00016 термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за місцезнаходженням: 08141 Україна, Київська область, Бучанський район, с. Святопетрівське, вул. Білгородська, 40. Місце провадження діяльності: Київська область, м. Бровари, вул. Оникієнка Олега,127-Б та Київська область, Васильківський район, с. Крячки, вул. Кривова, 42 та поновити дію зазначеної ліцензії з 05.04.2024.

Одночасно із позовною заявою ТОВ "Аліум-Пром" подало заяву про забезпечення позову, у якій просить суд:

- зупинити дію розпорядження Державної податкової служби України від 05.04.2024 №130-р/л (внутрішній номер 136381) "Про анулювання ліцензії на право виробництва пального №00016 терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Названа заява вмотивована тим, що прийняття розпоряджень від 05.04.2024 №130-р/л (внутрішній номер 136381) призвело до фактичного позбавлення права позивача на здійснення господарської діяльності у сфері оптової торгівлі пальним у визначених місцях. При цьому, неможливість здійснення господарської діяльності спричинить неотримання заявником прибутку від здійснення господарської діяльності та, як наслідок, неможливість виконання обов`язків щодо сплати податків та зборів до бюджетів всіх рівнів, неможливість виконання договірних зобов`язань перед третіми особами за укладеними договорами поставок пального.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року заяву ТОВ "АЛІУМ - ПРОМ" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Зупинено дію розпорядження ГУ ДПС у Київській області від 05.04.2024 №130-р/л (внутрішній номер 136381) про анулювання ліцензії на виробництво пального №00016 терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 виправлено описку в абз. 5 сторінки 8 та резолютивній частині ухвали Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі № 320/14848/24 про забезпечення позову, а саме замість «розпорядження ГУ ДПС у Київській області від 05.04.2024 №130-р/л (внутрішній номер 136381)» зазначено «розпорядження Державної податкової служби України від 05.04.2024 №130-р/л (внутрішній номер 136381)».

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, відповідачами подано апеляційні скарги, в яких вони просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року та прийняти нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні, суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та доведеності належними доказами обставин, на які посилається заявник в заяві; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з вищенаведених обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову з наданням відповідних доказів покладається саме на позивачів, які ініціюють таке клопотання.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи з забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням обґрунтувань, наведених у заяві, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2019 Державною фіскальною службою України ТОВ "АЛІУМ-ПРОМ" видано ліцензію на виробництво пального (реєстраційний номер 00016) терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за місцезнаходженням: 08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, Автодорога Київ-Чоп 20 КМ.+925 М. Місце провадження діяльності: Київська область, м. Бровари, вул. Оникієнка Олега, 127-Б та Київська обл., Васильківський р-н, с. Крячки, вул. Кривова, буд.42.

Розпорядженнями Державної податкової служби України від 05.04.2024 №130-р/л (внутрішній номер 136381) ТОВ "АЛІУМ-ПРОМ" анульовано вказану ліцензію.

Відповідно до статті 15 Закону №481 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії (стаття 1 Закону №481).

В межах даної справи позивач, зокрема, просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження № 130-р/л про анулювання вказаної ліцензії на право оптової торгівлі пальним.

З огляду на зазначене, за переконанням позивача, прийняття розпорядження від 05.04.2024 №130-р/л (внутрішній номер 136381) призвело до фактичного позбавлення права позивача на здійснення господарської діяльності у сфері оптової торгівлі пальним у визначених місцях. При цьому, неможливість здійснення господарської діяльності спричинить неотримання заявником прибутку від здійснення господарської діяльності та, як наслідок, неможливість виконання обов`язків щодо сплати податків та зборів до бюджетів всіх рівнів, неможливість виконання договірних зобов`язань перед третіми особами за укладеними договорами поставок пального.

В той же час, наявність очевидних ознак протиправності рішення відповідача, на які посилається позивач у своїй заяві про забезпечення позову, може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Водночас, забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Державної податкової служби України від 05.04.2024 №130-р/л (внутрішній номер 136381) "Про анулювання ліцензії на право виробництва пального №00016 терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 до набрання законної сили рішенням суду за наслідком розгляду справи про визнання протиправним та скасування такого розпорядження суб`єкту владних повноважень, вирішує спір без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З приводу наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного розпорядження та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то Верховним Судом у постановах від 16.05.2019 у справі №826/14303/ 18, від 12.02.2020 у справі №640/17408/19 та від 27.02.2020 у справі №640/16242/19 зазначено, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Слід зауважити, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04.11.2021 у справі № 640/21870/20.

Так, у постанові Верхового Суду від 30.03.2021 у справі № 420/4037/20 зазначено, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат Товариством з обмеженою відповідальністю "Аліум-Пром" у заяві про забезпечення позову не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 150, 312, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року - скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліум-Пром" про забезпечення адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено - 12 травня 2025 року.