Справа № 160/31585/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Коростильова П.О.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Білого І.М.,
представника відповідача: Блохіна О.С.,
01.12.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 11.08.2023 року №1491к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в частині застосування до дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 (0045328) дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ від ___.08.2023 №__о/с По особовому складу в частині звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 (0045328) дільничного офіцера поліції сектору превенцїї відділення поліції №3 Кам`янського районного управління поліції з 17 серпня 2023 року;
- поновити ОСОБА_1 в Національній поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, в розмірі, передбаченому діючим законодавством України;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100000 (сто тисяч) грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено, а позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
На виконання вимог ухвали суду від 06.12.2023 року до суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Чередниченко А.В. надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до суду, в якій представник позивача просив поновити пропущений строк, посилаючись на те, що позивач є юридично необізнаною особою, а його перший представник адвокат Білий І.М., до якого позивач звернувся одразу після ознайомлення зі спірними наказами, обіцяв підготувати та подати позов про їх оскарження в установлений законом строк, проте, як виявилось згодом, фактично цей строк пропустив, не повідомивши про це позивача, водночас, сам позивач через погане самопочуття після тривалої хвороби та перенесеної операції, що підтверджується відповідними медичними документами, доданими до позовної заяви, не мав змоги контролювати всі дії адвоката, оскільки почував себе дуже погано, відтак, строк звернення до суду було пропущено з поважних причин.
15.02.2024 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 .
Також 15.02.2024 року відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду.
15.03.2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якому позивачем висловлено позицію, аналогічну викладеній у позовній заяві, та наголошено, що притягнення його до такої суворої міри дисциплінарної відповідальності як звільнення є неспівмірним стосовно дисциплінарного проступку, а службове розслідування було неповним, поверховим, необ`єктивним і здійсненим з порушенням порядку його проведення та оформлення, а, відтак, при проведенні службової перевірки та виданні оскаржуваних наказів істотно порушено особисті та трудові права позивача. Також Позивач наголошував на тому, що під час приїзду працівників поліції в с. Водяне, ОСОБА_1 функції водія не виконував, а, отже, під час зустрічі зі співробітниками поліції в позаробочий час не повинен був проходити медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.
20.03.2024 року до суду від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли додаткові докази у справі, а саме: копія наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 17.08.2023р. №576 о/с зі змінами, внесеними наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.02.2024р. №154 о/с.
Крім того, 21.11.2024 року на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно з якою останній відмовляється від позовних вимог щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та стягнення судового збору та просить розглядати позовні вимоги в наступній редакції:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 11.08.2023 року №1491к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в частині застосування до дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 (0045328) дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ від ___.08.2023 №__о/с По особовому складу в частині звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 (0045328) дільничного офіцера поліції сектору превенцїї відділення поліції №3 Кам`янського районного управління поліції з 17 серпня 2023 року;
- поновити ОСОБА_1 в Національній поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції.
24.12.2024 року до суду від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, аналогічний поданому 15.02.2024 року.
У підготовчому судовому засіданні 24.12.2024р. оголошено перерву до 22.01.2025р. на 11:00год.
06.01.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій висловлено позицію, аналогічну викладеній у позовній заяві та у відповіді на відзив, поданій 15.03.2024р.
Представник позивача у підготовчому судовому засіданні 22.01.2025р. просив надати йому додатковий час для підготовки заяви про поновлення строку звернення до суду.
18.02.2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів.
Також 18.02.2025 року до суду надійшла заява представника відповідача про продовження строку підготовчого провадження у справі для ознайомлення із заявою представника позивача про поновлення строку звернення до суду та подання на неї заперечень.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав подане ним клопотання про залишення позову без розгляду та, посилаючись на викладені у ньому та у запереченнях на заяву позивача про поновлення строку звернення до суду доводи, просив задовольнити подане клопотання.
Позивач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання відповідача, посилаючись на доводи, викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та подане відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, проаналізувавши зміст норм процесуального права, що регулюють це питання, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання у повному обсязі, з огляду на таке.
Як слідує з матеріалів справи, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.08.2023 року №1491к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП, зокрема, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
При цьому наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від ___.08.2023№__о/с По особовому складу за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Кам`янського районного управління поліції, звільнено з 17.08.2023р.
З вищеозначеними наказами позивач ознайомлений 02.11.2023 року, про що свідчить відповідний підпис позивача у цих наказах.
Разом з цим, зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене, викладені у клопотанні відповідача про залишення позовної заяви без розгляду доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, ч.3 ст.122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, частина 2 статті 122 КАС України є загальною нормою, яка визначає строк звернення до суду і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Частина 5 статті 122 КАС України є спеціальною нормою у розв`язанні спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби порівняно з нормою, яка міститься в частині другій статті 122 КАС України та встановлює шестимісячний строк звернення до суду.
Водночас, частина 5 статті 122 КАС України є загальною нормою у розв`язанні спорів стосовно зазначених правовідносин у разі, якщо іншими законами встановлено інший строк звернення до суду в спорах щодо таких правовідносин.
Так, згідно з ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, встановлено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Відтак, ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, як спеціальною нормою, встановлено п`ятнадцятиденний строк оскарження поліцейськими застосованих до них дисциплінарних стягнень, який відраховується з дня ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Суд зауважує, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут.
При наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.
У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.
Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29.01.2019р. у справі №807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).
У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.
Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.
Тобто у контексті цьому судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2023р.у справі №120/7567/22.
Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту НП України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту НП України в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність.
Абзацом 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Суд зазначає, що такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту НП України.
Відповідно до матеріалів позовної заяви, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
При цьому судом встановлено та не спростовано відповідачем в ході розгляду справи, що з оскаржуваними наказами позивач ознайомлений саме 02.11.2023 року, про що свідчить відповідний підпис позивача у цих наказах.
Відтак, з урахуванням приписів ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, та ст.120 КАС України, останнім днем звернення до суду з позовом про оскарження наказів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.08.2023 року №1491к та ___.08.2023№__о/с є 17.11.2023 року.
Разом з тим, з позовною заявою про оскарження вищевказаних наказів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 01.12.2023 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції суду.
Таким чином, звернувшись з позовними вимогами щодо оскарження таких наказів відповідача лише 01.12.2023р., позивач здійснив це з пропуском строку звернення до суду (13 календарних днів).
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Разом з цим, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.
З урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.
Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).
Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі Іліан проти Туреччини встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018р. у справі №569/16060/17 роз`яснив, що у визначенні моменту і виникнення права на позов мають значення дві обставини: об`єктивна - наявність факту порушеного права, суб`єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою. При цьому, слід врахувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.

Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що обов`язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд наголошує, що пропуск строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування правових наслідків його пропуску (повернення позовної заяви позивачу/залишення позову без розгляду), оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причини пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається та вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Вирішуючи подану позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 06.12.2023 року заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду, суд в ухвалі від 22.01.2024 року дійшов висновку про задоволення цієї заяви позивача та про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом, врахувавши, що поважність причин пропуску строку звернення до суду була обґрунтована незадовільним станом здоров`я позивача через перенесену ним операцію та тривале лікування, проходження якого підтверджується відповідними медичними документами, копії яких долучено до матеріалів справи, при цьому судом було враховано, що позивачем не допущено суттєвого пропуску строку звернення до суду, позаяк ним було пропущено лише 13 календарних днів такого строку, що, в свою чергу, не може вказувати на тривалу пасивну поведінку з боку ОСОБА_1 , тож, з огляду на наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, на які вказував позивач, мають об`єктивний характер і причини пропуску строку звернення до суду з позовом, вказані позивачем у заяві про його поновлення, є поважними, а отже, такий строк підлягає поновленню.

Згідно з ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановлено судом, викладені у клопотанні відповідача про залишення позовної заяви без розгляду доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

При цьому відповідачем також не спростовано наявність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, які були вказані у поданій представником позивача на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 06.12.2023 року заяві про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та стали підставою для його поновлення відповідно до ухвали суду про відкриття провадження у справі від 22.01.2024 року.

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі №160/31585/23.

Керуючись ст.ст.121-123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №160/31585/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо не оскаржується.

Суддя: О.М. Турова