Справа № 240/21664/24
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/21664/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, яка полягає у невключені не здійснені перерахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки" станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснити нарахування та доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошову допомогу для оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки" станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, яка полягає у невключені не здійснені перерахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 10 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснити нарахування та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 10 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач при звільненні 01.07.2024 не здійснив перерахунок грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошової допомоги для оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки" станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт; а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 10 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позов відповідач просить позов залишити без задоволення. Вказує, оскільки Додатки 1 і 14 до постанови №704 затверджені 30.08.2017, а пункт 4 цієї ж постанов змінено 21.02.2018 на підставі постанови №103, пріоритетними є положення саме пункту 4 Постанови №704. Примітки не є нормою права. Також зазначає, що позивач на фінансовому забезпеченні Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України перебував лише з 14.11.2023 по 01.07.2024.

Ухвалою від 14.05.2025 позовну заяву залишено без розгляду в частині позовних вимог:

Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, яка полягає у невключені не здійснені перерахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 та 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2023 та 2024 роки" станом на 01.01.2023 та 01.01.2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснити нарахування та доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошову допомогу для оздоровлення за 2023 та 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2023 та 2024 роки" станом на 01.01.2023 та 01.01.2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, яка полягає у невключені не здійснені перерахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 10 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснити нарахування та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 10 календарних років, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 14.05.2025 продовжено розгляд справи в частині позовних вимог:

Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, яка полягає у невключені не здійснені перерахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022" станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, , на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснити нарахування та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2020, 2021, 2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022" станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2023 №367, полковника ОСОБА_1 , з 13.11.2023 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, у зв"язку з вибуттям до нового місця служби.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначає у позові позивач, у період з 13.11.2023 по 01.07.2024 він перебував у розпорядженні Головнокомандувача Збройних Сил України та у списках Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 01.07.2024 №143 позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

02.08.2024 позивач звернувся до начальника Генерального штабу ЗСУ із заявою про перерахунок грошового забезпечення, основних, додаткових, одноразових видів, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2023 та 2024 роки" станом на 01.01.2023, 01.01.2024 на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 13.11.2023 по 01.07.2024.

Листом від 11.09.2024 відповідач повідомив позивачу, що у період з 13.11.2023 по 01.07.2024 нарахування грошового забезпечення здійснювалося на підставі витягів з наказів у повному обсязі. Підстави для перерахунку відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, пов`язані, зокрема, із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців (далі - Постанова №704).

Відповідно до пункту 10 Постанови № 704, ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

За первинною редакцією пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Згідно з приміткою 1 Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Варто зазначити, що за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто, примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.

Отже, що застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення основної норми постанови КМУ №704, пункт 4 якої має нормативний характер, тобто містить правила поведінки для невизначеного широкого кола осіб.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).

Згідно з пунктом 6 Постанови № 103, внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Так, до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

При цьому, суд зазначає, що зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Отже, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018".

У той же час, судом встановлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

Вказаною постановою були скасовані зміни, у тому числі до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Із наведеного слідує, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 постанови №704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто, з 29 січня 2020 року була відновлена дія пункту 4 Постанови КМУ №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018.

Таким чином, з 29 січня 2020 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ.

12 травня 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №481 "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704" (далі Постанова №481), яка набрала чинності 20 травня 2023 року, якою по-іншому врегульовані спірні правовідносини.

Пунктом 1 Постанови №481 постановлено скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Також пунктом 2 указаної Постанови внесено зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виклавши абзац перший в такій редакції: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Викладення пункту 4 Постанови №704 у згаданій редакції та встановлення фіксованої суми, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, свідчить про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення з 20.05.2023.

Предметом спору є бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України та зобов"язання здійснити нарахування та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2020, 2021, 2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022" станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, відповідно до пункту 1.5. Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року №280, військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень).

Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до наказу Головнокомандувача ЗСУ від 22.06.2024 №960 полковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні Головнокомандувача ЗСУ, колишнього начальника Регіонального управління сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", звільнено зі служби у відставку .

Відповідно до наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 01.07.2024 №143 полковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні Головнокомандувача ЗСУ та у списках Генерального штабу ЗСУ, було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 02.07.2024.

Тобто, позивачем не заперечується, що у період з 13.11.2023 по 01.07.2024 він перебував у розпорядженні Головнокомандувача Збройних Сил України та у списках Генерального штабу Збройних Сил України.

Вказане також підтверджується листом відповідача від 25.11.2024, в якому вказано, що позивач перебував на фінансовому забезпеченні у Фінансовому управлінні Генштабу ЗСУ з 14.11.2023 по 01.07.2024. У інший період позивач не перебував на грошовому забезпеченні в ФУ Генштабу ЗСУ.

В той же час, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2023 №367, полковника ОСОБА_1 , з 13.11.2023 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, у зв"язку з вибуттям до нового місця служби.

Вказане свідчить про те, що позивач до 13.11.2023 не перебував у на грошовому забезпеченні в ФУ Генштабу ЗСУ.

А тому відповідач у 2020-2022 роках не здійснював нарахування та виплату позивачу грошової допомоги для оздоровлення. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Більш того, у відзиві відповідач вказує на те, що в/ч НОМЕР_1 не перебувала та не перебуває на фінансовому забезпеченні у Фінансовому управлінні Генштабу ЗСУ.

Згідно ч.1 ст.9 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою одержання рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

В адміністративному судочинстві змагальність виявляється в тому, що:

- дії суду залежать від вимог позивача та заперечень відповідача;

- суд вирішує справу в межах заявлених вимог та на підстав наданих йому доказів;

- особи, які беруть участь у справі, займають активне становище щодо інших учасників процесу та суду;

- особи, які беруть участь у справі, можуть брати участь у справі особисто або через представників;

- кожна особа зобов`язана доказати факти, на які вона покликається;

- у разі невиконання процесуальних обов`язків або нездійснення процесуальних прав для особи настають небажані для неї правові наслідки.

Основний зміст принципу змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, на підставі своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті наведеного суд зазначає, що не лише відповідач, як суб"єкт владних повноважень зобов"язаний суду довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності , а й позивач також не позбавлений обов"язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів перебування на грошовому забезпеченні у Фінансовому управлінні Генштабу ЗСУ у 2020-2022 роках та, що саме вказане управління нараховувало та виплачувало позивачу у вказані періоди грошового забезпечення, у тому числі грошової допомоги на оздоровлення. При цьому, відповідач вказані обставини заперечує.

З огляду на викладене, суд зазначає, що з наданих до матеріалів справи доказів суд не встановив протиправної бездіяльності Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, яка полягає у невключені не здійснені перерахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022" станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, , на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований, тому відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049. РНОКПП/) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

14.05.25