Справа № 640/17659/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 травня 2025 року (14:30)Справа № 640/17659/19 ЗП/280/170/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРІЧ» (30400, Хмельницька область, Шепетівський район, м. Шепетівка, вул. Гранітна, буд. 2; ) до Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРІЧ» (далі позивач) до Головного управління ДФС у м.Києві (далі відповідач), у якій позивач просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.03.2019 №, від 13.05.2019 №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ,» але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

18.02.2025 матеріали адміністративної справи №640/17659/19 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Калашник Ю.В.

Ухвалою суду від 19.03.2025 прийнято справу №640/17659/19 (ЗП/280/170/25) до свого провадження та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 24.03.2025 замінено відповідача Головне управління ДФС у м.Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м.Києві як відокремленого підрозділу ДПС.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем за наслідками проведеної перевірки збільшено позивачу податкове зобов`язання за порушення приписів п.187.1 ст. 187 та 200.4 ст. 200 ПК України. Позивач не погоджується із з такими рішеннями відповідача та зазначає, що 12.12.2018 TOB "ФОРІЧ" засобами електронного зв`язку було подано податкову декларацію з ПДВ за листопад 2018 року до контролюючого органу через комп`ютерну програму «iFin онлайн бухгалтерія», право на користування якою надається TOB "АЙФІН" шляхом надання доступу до сервісу. Проте, програмою іFin було допущено помилки при заповненні відповідних показників у відповідних графах податкової декларації з ПДВ за листопад 2018 року та за січень 2019 року. Позивач, виявивши помилки 26.02.2019 та 11.06.2019 відповідно, подав уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Зазначає, що позивачем добросовісно виконано свої обов`язки щодо заповнення рядку 21 декларації, проте технічний збій призвів до негативних наслідків. Просить позовні вимоги задовольнити.

27.11.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що ГУ ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка даних задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Форіч» за грудень 2018 року, якою встановлено порушення вимог пункту 200.4 статті 200 та розділу V Податкового Кодексу України та пункту 5 розділу VI Порядку, що призвело до заниження за грудень 2018 року податкових зобов`язань на суму ПДВ 27 481,00 грн. Так, позивачем безпідставно збільшено рядок 16.1 декларації від 18.01.2019 року № з ПДВ за грудень 2018 року на суму 27481 грн. Також, ГУ ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка даних задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Форіч» за лютий 2019 року, якою встановлено порушення вимог пункту 200.4 статті 200 та розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, що призвело до заниження за грудень 2019 року податкових зобов`язань на суму ПДВ 42 473,00 грн. Так, в ході перевірки декларації з ПДВ TOB «Форіч» за лютий 2019 року встановлено декларування рядка 16.1 періоду: значення рядка 21 попереднього звітнього (податкового) періоду у розмірі 42473 грн. За даними декларацій за попередній звітний період р. 21 складає 0,00грн. Відтак, прийняті відносно позивача податкові повідомлення-рішення є правомірними, а позов задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірка даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Форіч» за грудень 2018 року, за наслідками якої складений акт перевірки від 20.02.2019 №1750/26-15-12-07-20 (а.с.14-16).

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 200.4 статті 200 та розділу V Податкового кодексу України та пункту 5 розділу VI Порядку, що призвело до заниження за грудень 2018 року податкових зобов`язань на суму ПДВ 27 481,00 грн.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 19.03.2019 №, яким позивачу, за порушення п. 187 ст. 187 ПК України, донараховано 34351,00 грн. податкового зобов`язання з ПДВ, у тому числі 6870,00грн. за штрафними санкціями (а.с.17).

Також, посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірка даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Форіч» за лютий 219 року, за наслідками якої складений акт перевірки від 18.04.2019 №2983/26-15-12-07-20 (а.с.19-21).

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 200.4 статті 200 та розділу V Податкового Кодексу України та пункту 5 розділу VI Порядку, що призвело до заниження за лютий 2019 року податкових зобов`язань на суму ПДВ 42473,00 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13.05.2019 №, яким позивачу, за порушення п. 200.4 ст. 200 ПК України, донараховано 63709,00грн. податкового зобов`язання з ПДВ, у тому числі 21236,00грн. за штрафними санкціями (а.с.22).

Вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - ПК України), встановлено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

ґ) виключено;

д) виключено;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно із пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Позивачем 19.12.2018 подано декларацію з податку на додану вартість за листопад 2011 року, де зазначено у рядку 21 зазначено «-» (а.с.56).

Як вказує позивач, програмним забезпеченням іFin було допущено помилку при заповненні відповідних показників у відповідних графах податкової декларації з ПДВ за листопад 2018 року, а саме: в програмі iFin при заповненні значення графи 6 рядка 21 декларації з ПДВ за листопад 2018 - 27 481,00 грн., а при поданні та прийнятті контролюючим органом такої декларації, або при її друці, значення графи 6 рядка 21 цієї ж декларації - 0,0 грн. Зазначена обставина підтверджується Експертним висновком за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет від 11.09.2019 №159/2019-ЕВ та декларацією, роздрукованою з електронного кабінету платника податків (а.с.24-55).

При цьому, сума у розмірі 27 481,00 грн. грн. була належним чином відображена у рядку 19 податкової декларації та в додатку 2 до податкової декларації - як сума від`ємного значення по ПДВ, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового) періоду, що також свідчить про явний збій у програмі та технічну помилку (а.с.58).

Також, позивачем 20.02.2019 подано декларацію з податку на додану вартість за січень 2019 року, де зазначено у рядку 21 зазначено «-» (а.с.62).

Аналогічна помилка виникла і з податковою декларацією з ПДВ за січень 2019 року, яка була подана 20.02.2019 засобами електронного зв`язку через комп`ютерну програму iFin до контролюючого органу. Зокрема, програмою iFin було допущено помилки при заповненні відповідних показників у відповідних графах податкової декларації з ПДВ за січень 2019 року, а саме, при заповненні значення графи 6 рядка 21 декларації з ПДВ за січень 2019 42 473,00 грн., а при наданні та прийнятті контролюючим органом такої декларації, або при її друці значення графи 6 рядка 21 цієї ж декларації-0,0 грн. Зазначена обставина підтверджується Експертним висновком за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет від 11.09.2019 №159/2019-ЕВ та декларацією, роздрукованою з електронного кабінету платника податків.

При цьому, сума у розмірі 42 473,00 грн. була належним чином відображена у рядках 19, 20 та 20.3 податкової декларації та в додатку 2 до податкової декларації -як сума від`ємного значення по ПДВ, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, що також свідчить про явний збій у програмі та технічну помилку (а.с.64).

Судом встановлено, що у зв`язку із виявленням технічних помилок при заповненні декларації з ПДВ за листопад 2018 року та за січень 2019 року позивачем 26.02.2019 та 11.06.2019 відповідно подані уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість, де було самостійно виправлено виявлені помилки у податковій декларацій за листопад 2018 року (подана 19.12.2018) та декларації за січень 2019 року (подана 20.02.2019 (а.с.70-80).

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Як передбачено пунктом 50.2 статті 50 ПК України, платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Отже, пунктом 50.2 статті 50 ПК України встановлені обмеження на подання уточнюючих розрахунків виключно під час проведення документальних планових та позапланових виїзних перевірок.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпунктів 75.1.1, 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Отже, оскільки відповідачем проведено саме камеральну перевірку, тому подання позивачем уточнюючих розрахунків до показників податкових декларацій подано позивачем після проведення камеральної перевірки, на переконання суду, не є порушенням податкового законодавства, адже приписами пункту 50.2 статті ПК України встановлені лише обмеження на подання уточнюючих розрахунків до поданих раніше податкових декларацій під час проведення документальних планових та позапланових перевірок.

Доказів проведення документальних планових та позапланових перевірок за періоди, за які позивачем подано уточнюючі розрахунки не надано.

Отже, уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку виправленням самостійно виявлених помилок за відповідні періоди подано позивачем з дотриманням вимог, встановлених Податковим кодексом України.

Суд також приймає до уваги, що у додатку №2 до декларації за листопад 2018 року (подана 19.12.2018) та у додатку №2 до декларації за січень 2019 року (подана 20.02.2019) сума від`ємного значення позивачем вказано вірно, 27481 грн. та 42473 грн. відповідно, що свідчить про добросовісне виконання платником обов`язку щодо подання податкової звітності.

Враховуючи викладене, оскаржувані податкові повідомлення від 19.03.2019 № та від 13.05.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРІЧ» (30400, Хмельницька область, Шепетівський район, м. Шепетівка, вул. Гранітна, буд. 2; ) до Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.03.2019 № та від 13.05.2019 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРІЧ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.05.2025.

Суддя Ю.В. Калашник