Справа № 160/518/25
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2025 рокуСправа №160/518/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення Міністерства освіти і науки України щодо відображення в довідці Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 512296 від 08.11.2024 інформації про порушення послідовності здобуття освіти, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
- обов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на протиправність дій відповідачів, які призвели до видачі позивачу довідки неналежного змісту. Зазначав, що його попередній період навчання не є здобуттям освіти за тим самим рівнем освіти, що здобувається позивачем зараз, адже під час минулого навчання позивача було відраховано, тобто - він не здобув рівень освіти, за яким навчався, а тому наразі здобуває такий рівень освіти вперше, в зв`язку з чим має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що виходячи із системного тлумачення Закону України «Про вищу освіту», факт присудження особі ступеня вищої освіти не в повній мірі відповідає вимогам пункту першого частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в яких законодавець визначив здобуття освіти на рівні, що є вищим ніж раніше здобутий рівень (не ступінь) освіти. Для здобуття освіти на рівні вищому, ніж раніше здобутий, та збереження послідовності здобуття освіти, визначеною частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», відрахована із закладу вищої особи особа має саме продовжити навчання на основі раніше здобутої сукупності знань, умінь, навичок, інших компетентностей на відповідному рівні вищої освіти (поновитися на навчання у визначений законодавством спосіб), а не повторно вступити для здобуття того самого ступеню вищої освіти.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено , що відповідно до Довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 08.11.2024 року №512296 (далі Довідка), складеної щодо позивача, останній навчається в Українському державному університеті науки і технологій за спеціальністю 136 (Металургія), наказ про зарахування від 29.09.2023 року №950-Ст. Позивач навчається за ступенем вищої освіти: бакалавр.
У довідці зазначено: на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначеною ч. 2 ст. 10 Закону України Про освіту.
У відомостях про документи про освіту вказані: свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту та диплом молодшого спеціаліста.
Вважаючи протиправним відображення у Довідці відомостей про порушення послідовності здобуття освіти згідно ч. 2 ст. 10 Закону України Про освіту, позивач звернувся з позовом до суду.
При вирішені спору суд виходить із того, що згідно абз. 1 п. 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.
Пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також, зокрема: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Отже, у період проведення загальної мобілізації, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є здобувачами, зокрема, вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти.
Очевидним є те, що положення п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» направлені на дотримання справедливого балансу між конституційним правом особи на освіту та її конституційним обов`язком щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України.
Задля цього законодавцем запроваджено певні умови здобуття освіти, як підстави для надання відстрочки від призову на військову службу, а саме те, що особою здобувається рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти та у послідовності визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».
Таким чином, у разі здобуття військовозобов`язаним вищої освіти, який навчається за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», за відсутності з його боку зловживанням права на освіту у різних формах, він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 року № 2145-VIII рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року №1556-VII вища освіта - це сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти.
Відповідно до абз. 1-5 ч. 1 ст. 5 Закону № 1556-VII підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.
У спірному випадку встановлено, що у 2015 році позивач закінчив Державний вищий навчальний заклад «Дніпровський політехнічний коледж», про що 02.07.2015 отримав диплом молодшого спеціаліста.
Тобто, наступним рівнем освіти для позивача, згідно із ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII, є один із рівнів, що йде після першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, а саме: другий (магістерський) рівень.
При цьому, не є спірним, що позивача зараховано Українського державного університету науки і технологій за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 136 (Металургія) з 29.09.2023 року.
Відповідно до Довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 08.11.2024 року №512296 (далі Довідка), складеної щодо позивача, останній навчається в Українському державному університеті науки і технологій за спеціальністю 136 (Металургія), наказ про зарахування від 29.09.2023 року №950-Ст. Позивач навчається за ступенем вищої освіти: бакалавр.
Тобто, позивач з 21.09.2024 року по 30.06.2025 року навчатиметься за денною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти перший (бакалаврський), який не є вищим за раніше здобутий рівень освіти перший (бакалаврський) рівень.
З приводу посилань позивача, що ним попередньо не пройдена атестація на ступінь Бакалавра екзаменаційною комісією в Українському державному університеті науки і технологій за спеціальністю 136 «Металургія», а також не отримано диплому бакалавра за спеціальністю 136 «Металургія» суд вважає за необхідне зазначити, що після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня вищої освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на відповідному рівні вищої освіти. Повторне зарахування означає, що особа знову (повторно) формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності на тому самому рівні вищої освіти, що у розмінні визначення послідовності здобуття освіти свідчить про здобуття вищої освіти в непослідовному порядку.
Посилання позивача на те, що для цілей застосування положень п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» раніше здобутий рівень освіти слід вважати саме завершений процес, що підтверджується виданим дипломом про освіту, а тому зарахування та подальше відрахування з навчального закладу неможливо вважати здобутим рівнем освіти, суд вважає безпідставними, оскільки за умови такого тлумачення вказаної норми права здобувач освіти, задля можливості отримання відстрочки від призову, може постійно перебувати в статусі «здобувача освіти» - зараховуючись (поступаючи) та відраховуючись з навчального закладу на той же самий (з того ж самого) рівень освіти. І у такому випадку мета вступу до навчального закладу буде полягати не в здобутті освіти, а в отриманні відстрочки від призову, що буде суперечити положенням п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» метою яких, як зазначено вище, є дотримання справедливого балансу між конституційним правом особи на освіту та її конституційним обов`язком щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України.
Таким чином, встановлені у справі обставини є підставою для висновку, що позивачем порушено послідовність здобуття рівнів освіти, визначену ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII, оскільки позивач вже здобував освіту за рівнем, який був подібний наявному у нього рівня освіти, отримував необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на відповідному рівні вищої освіти, а тому судом не встановлено, що довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 26.11.2024 року №533590 сформовано відповідачем із порушенням вимог законодавства України.
З підстав викладеного, судом не встановлено допущення відповідачем протиправної бездіяльності по відношенню до позивача, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна