Справа № 420/13074/25
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 травня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бездрабко О.І., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , в якій просить:

- призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненому із військової служби у званні офіцера Збройних Сил України "капітан" та маючому довічну (безстрокову) інвалідність пов`язану із проходженням військової служби, пенсію (пенсійне забезпечення) відповідно до п."б" ч.1 ст.21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII;

- зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненому із військової служби у званні офіцера Збройних Сил України "капітан" та маючому довічну (безстрокову) інвалідність пов`язану із проходженням військової служби, перерахунок пенсії (пенсійне забезпечення) на 14.01.2025 р.;

- зобов`язати командування (командира) військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України Міністерства оброни України надати до Управління пенсійного фонду України в Одеській області грошовий атестат з розрахунком грошового забезпечення капітану Збройних Силу України з посадою помічник начальника оперативного відділу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України Міністерства оброни України, з окладом за військове звання, посадовим окладом, надбавкою за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення станом на 14.01.2025 р., для перерахунку пенсії мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненому із військової служби у званні офіцера Збройних Сил України "капітан" та маючому довічну (безстрокову) інвалідність пов`язану із проходженням військової служби, з урахуванням підвищення грошового забезпечення категорій військовослужбовців відповідного капітану Збройних силу України з посадою помічник начальника оперативного відділу штабу військової частини НОМЕР_1 , з окладом за військове звання, посадовим окладом, надбавкою за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення станом на 14.01.2025 р.

Ухвалою від 02.05.2025 р. позовну заяву позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк на усунення недоліків, а саме: позовної заяви у новій редакції у відповідності до вимог ст.160 КАС України; належним чином засвідчених копій додатків до позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.

07.05.2025 р. позивач подав до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив позовну заяву у новій редакції, зокрема:

"- визнати протиправною бездіяльності Управління пенсійного фонду України в Одеській області, що полягає у відмові Рішенням відділу з питань призначення та перерахунку пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 19.03.2025 р. №109 "Про відмову в призначенні пенсії", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненому із військової служби у званні офіцера Збройних Сил України "капітан" та маючому довічну (безстрокову) інвалідність пов`язану із проходженням військової служби, призначити пенсію (пенсійне забезпечення) відповідно до п. "б" ч.1 ст.21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII;

- зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненому із військової служби у званні офіцера Збройних Сил України "капітан" та маючому довічну (безстрокову) інвалідність пов`язану із проходженням військової служби, пенсію (пенсійне забезпечення) відповідно до п. "б" ч.1 ст.21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, та провести мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненому із військової служби у званні офіцера Збройних Сил України "капітан" та маючому довічну (безстрокову) інвалідність пов`язану із проходженням військової служби, розрахунок/перерахунок пенсії (пенсійне забезпечення) на 14.01.2025 року, що є датою моєї, ОСОБА_1 , заяви про призначення пенсії відповідно до п. "б" ч.1 ст.21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, від 14.01.2025 р.;

- визнати протиправною бездіяльність командування (командира) військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України Міністерства оброни України, що полягає у не зазначенні в наказі командира військової частини НОМЕР_1 №160 від 29.06.2012 р. про виключення із списків особового складу частини, дійсного належного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового звання офіцера Збройних сил України "капітан";

- зобов`язати командування (командира) військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України Міністерства оброни України надати до Управління пенсійного фонду України в Одеській області грошовий атестат з розрахунком грошового забезпечення капітану Збройних силу України з посадою помічник начальника оперативного відділу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України Міністерства оброни України, з окладом за військове звання, посадовим окладом, надбавкою за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення станом на 14.01.2025 р., для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненому із військової служби у званні офіцера Збройних Сил України "капітан" та маючому довічну (безстрокову) інвалідність пов`язану із проходженням військової служби, з урахуванням підвищення грошового забезпечення категорій військовослужбовців відповідного капітану Збройних силу України з посадою помічник начальника оперативного відділу штабу військової частини НОМЕР_2 , з окладом за військове звання, посадовим окладом, надбавкою за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення станом на 14.01.2025 р., що є датою моєї, ОСОБА_1 , заяви про призначення пенсії відповідно до п."б" ч.1 ст.21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, від 14.01.2025 р.

Дослідивши позовну заяву, суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 172 КАС України виходячи з наступного.

За змістом п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зміст та кількість позовних вимог впливають відповідно на вирішення питання підвідомчості спору конкретному суду та правильному вирішенню питання щодо судового збору, а також на з`ясування, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) тощо, а отже і з`ясуванню перешкод для відкриття провадження у справі.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.10.2018 р. у справі № 826/16958/17.

В ухвалі від 02.05.2025 р. суддя зазначив, що в мотивувальній частині позовної заяви позивач вказує про протиправність рішення відповідача від 19.03.2025 р. № 109, разом з тим у прохальній частині не відобразив належний спосіб захисту своїх прав, що передбачений у ст.5 КАС України, зокрема, щодо визнання протиправним та скасування рішення.

На виконання ухвали суду позивач подав оновлену редакцію позовної заяви, в якій способом захисту своїх прав визначив - "визнання протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Одеській області, що полягає у відмові Рішенням відділу з питань призначення та перерахунку пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.03.2025 р. № 109 "Про відмову в призначенні пенсії"".

Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суддя повторно акцентує увагу позивача, що у прохальній частині позовної заяви не відображено належний спосіб захисту своїх прав, що передбачений у ст.5 КАС України, яким є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.03.2025 р. № 109 "Про відмову в призначенні пенсії". Натомість позивач у оновленій позовній заяві в прохальній частині просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо винесення рішення, що загалом суперечить фактичним обставинам справи, адже винесення відповідачем рішення від 19.03.2025 р. № 109 саме по собі виключає бездіяльність як таку, а також суперечить приписам ст.5 КАС України й законодавчій логіці формулювання способів захисту прав громадян.

Окрім того, суддя звертає увагу позивача щодо помилкового відображення офіційного найменування відповідача-1 у прохальній частині позовної заяви як "Управління пенсійного фонду України в Одеській області", замість вірного "Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області".

Також на виконання ухвали суду від 02.05.2025 р. позивач доповнив прохальну частину позовної заяви додатковими позовними вимогами, й просить суд: "визнати протиправною бездіяльність командування (командира) військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України Міністерства оброни України, що полягає у не зазначенні в наказі командира військової частини НОМЕР_1 №160 від 29.06.2012 р. про виключення із списків особового складу частини, дійсного належного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового звання офіцера Збройних сил України "капітан"; зобов`язати командування (командира) військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України Міністерства оброни України надати до Управління пенсійного фонду України в Одеській області грошовий атестат з розрахунком грошового забезпечення капітану Збройних силу України з посадою помічник начальника оперативного відділу штабу військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України Міністерства оброни України, з окладом за військове звання, посадовим окладом, надбавкою за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення станом на 14.01.2025 р., для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненому із військової служби у званні офіцера Збройних Сил України "капітан" та маючому довічну (безстрокову) інвалідність пов`язану із проходженням військової служби, з урахуванням підвищення грошового забезпечення категорій військовослужбовців відповідного капітану Збройних силу України з посадою помічник начальника оперативного відділу штабу військової частини НОМЕР_2 , з окладом за військове звання, посадовим окладом, надбавкою за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення станом на 14.01.2025 р., що є датою моєї, ОСОБА_1 , заяви про призначення пенсії відповідно до п."б" ч.1 ст.21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ, від 14.01.2025 р.

Однак, доповнивши позовну заяву вказаними позовними вимогами, позивач порушив приписи п.5. ч.5 ст.160 КАС України, оскільки оновлена позовна заява не містить викладу обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність командування (командира) військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України Міністерства оброни України, що полягає у не зазначенні в наказі командира військової частини НОМЕР_1 № 160 від 29.06.2012 р. про виключення із списків особового складу частини, дійсного належного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військового звання офіцера Збройних сил України "капітан".

Крім того, вказані позовні вимоги подано з порушенням приписів ч.6 ст.160 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч.2 ст.122 КАС України.

Таким чином, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч.5 ст.122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 р. № 340/1019/19).

Зі змісту вказаних позовних вимог вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не зазначення дійсного належного військового звання позивача у наказі №160 від 29.06.2012 р. При цьому, як вбачається із доданих до позовної заяви додатків, позивач знав про існування вказаного наказу та невідповідність відомостей у останньому щонайменше з 06.10.2021 р., оскільки звертався до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (Одеська область) та його правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Одеська область) відновити ОСОБА_1 військове звання "капітан" (справа № 420/18587/21).

Отже, звернувшись до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зазначення дійсного належного військового звання позивача у наказі від 29.06.2012 р. №160 28.04.2025 р., позивач пропустив місячний строк звернення до суду, встановлений ч.5 ст.122 КАС України.

Згідно ч.6 ст.160 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, в порушення вказаної норми, позивачем не подано до суду заяви про поновлення пропущеного строку з наведенням обставин на підтвердження поважності причин пропуску такого строку та не надано відповідних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 пропущено строк звернення до суду з позовною заявою, позивачу слід подати до суду заяву про поновлення такого строку.

Згідно з ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

У поданому адміністративному позові заявлено дві немайнові позовні вимоги та дві похідні позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та до Військової частини НОМЕР_1 .

Зокрема, позивач оскаржує бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови рішенням від 19.03.2025 р. №109 в призначенні йому пенсії відповідно до п. "б" ч.1 ст.21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII.

Водночас позивач оскаржує бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не зазначення в наказі командира військової частини НОМЕР_1 №160 від 29.06.2012 р. військового звання позивача "капітан".

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку. Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Таким чином, позивач в даному адміністративному позові об`єднав непов`язані між собою підставою виникнення позовні вимоги, фактично пред`явивши два окремих адміністративних позови до різних відповідачів задля вирішення двох непов`язаних між собою спорів.

Суддя зазначає, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам КАС України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору (в даному випадку двох окремих спорів) по суті. Крім цього, фактично звернувшись до суду з позовом у вищевказаній редакцій, заявник має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з різними відповідачами, незважаючи на те, що підстави та періоди виникнення спірних відносин, є різними.

Таким чином, позивачем лише частково виконано вимоги ухвали від 02.05.2025 р. про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з ч. 2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зміст наведеної норми вказує на те, що продовження процесуального строку, встановленого судом, передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була з поважних причин вчинена у первісно встановлений строк.

За даних обставин, враховуючи, що позивач вчиняє дії щодо виконання ухвали суду від 02.05.2025 р., з метою забезпечення можливості реалізації права на судовий розгляд, суд вважає за можливе продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції у відповідності до вимог ст.160 КАС України з урахуванням вказаних судом недоліків, а також мотивовану заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст.118, 121, 169, 243, 248 КАС України, суддя -

ухвалив:

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви, встановивши позивачу строк десять днів з моменту отримання ухвали суду.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи № 420/13074/25 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя О.І. Бездрабко