Справа № 320/47480/24
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ПАПІР" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ПАПІР" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення ВМО №3 митного поста «Західний» Київської митниці Державної служби України «Про коригування митної вартості товарів» від 02.07.2024 №UA 100120/2024/000010/2.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що між SHENZHEN YIERGAO STATIONERY CO., LTD (продавець) та позивачем (покупець) було укладено зовнішньоекономічний контракт від 30.01.2024 № 20240130, відповідно до умов пункту 2.1 якого продавець зобов`язується продати і поставити товар позивачу, а позивач зобов`язується купити продукцію, обсяги та ціни якої вказані у Проформі - Інвойсі (Контракт від 30.01.2024 № 20240130, у додатках). Згідно умов пункту 3.1 Контракту, умови поставки товару в Україну було узгоджено сторонами на умовах FOB - SHENZHEN (відповідно до положень Інкотермс-2010 термін FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. При цьому, всі витрати пов`язані із завантаженням товару в контейнер на складі постачальника, доставка контейнера в порт, навантаження контейнера на борт судна, митне оформлення, коносамент, агентські послуги, тощо є такими що включені у контрактну вартість товару).

На виконання п. 3.1 вказаного контракту від 30.01.2024 № 20240130, продавець 23.04.2024 помістив придбаний позивачем товар (журнали реєстраційні, бухгалтерські книги, канцелярські товари та аналогічні вироби: папки - реєстратори, далі - товар) у контейнер CTR NBR: TRHU8129441: SEAL NO: EMCPTE7673 (далі - контейнер) та доставив до порту Shenzhen, термінал YANTIAN, CHINA (Пакувальний лист, Проформа - Інвойс №PI-YEG20240131 від 23.04.2024).

Для перевезення контейнеру з порту завантаження (Shenzhen, термінал YANTIAN, CHINA) до м. GDYNIA, POLAND, позивачем був залучений експедитор ФОП ОСОБА_1 відповідно до договору на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним та/або морським та/або залізничним та/або авіаційним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях від 07.12.2023 №183 (далі - Договір від 07.12.2023 №183). Надані послуги за Договором від 07.12.2023 №183 підтверджено: актами надання послуг від 25.06.2024 №8142, від 25.06.2024 №8142; рахунком-фактурою від 07.06.2024 №8142; заявкою на перевезення вантажу в міжнародному сполученні від 18.04.2024 №8142 (додаток до Договору від 07.12.2023 №183); платіжними інструкціями від 11.06.2024 №46, від 10.07.2024 №115.

У свою чергу, експедитор ФОП ОСОБА_1 до перевезення контейнеру залучила експедитора ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується: договором на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним та/або морським та/або залізничним та/або авіаційним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях від 03.01.2020 №393-Е; актом надання послуг від 25.06.2024 №8143; рахунком-фактурою від 07.06.2024 №8143; заявкою на перевезення вантажу в міжнародному сполученні від 18.04.2024 №8143; платіжними інструкціями від 11.06.2024 №11060, від 03.07.2024 №11107.

Зі сторони ФОП ОСОБА_2 до перевезення вантажу було залучено в якості експедитора товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕК «РАС Логістик Південь» згідно договору на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним та/або морським та/або залізничним та/або авіаційним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях від 17.01.2024 103-П, внаслідок чого складено: акт-приймання передачі наданих послуг від 25.06.2024 №Т-0000145; рахунок від 07.06.2024 №Т-0000145; заявку на перевезення вантажу в міжнародному сполученні від 18.04.2024 №8143. Оплата за надані послуги була проведена відповідно до платіжної інструкції від 11.06.2024 №7490.

Згідно договору транспортної експедиції від 01.03.2024 №010324 товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕК «РАС Логістик Південь» до морського перевезення контейнеру залучило компанію-перевізника SHENZHEN WESEND GLOBAL LOGISTICS LTD, яка доставила контейнер до м. GDANSK.

Після прибуття контейнеру до м. GDANSK, товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕК «РАС Логістик Південь» було залучено компанію SPS GROUP Sp.Z.O.O. на підставі договору на перевезення вантажів та організацію митно-брокерських послуг на території Польщі від 02.03.2023 №020324, яка спеціалізується на наданні експедиторських та митних послуг. Протягом 11.06.2024 - 25.06.2024 SPS GROUP Sp.Z.O.O. перевезло контейнер до м. GDYNIA.

Для подальшого перевезення товару за маршрутом від м. GDANSK до м. Києва, позивачем 25.06.24 був залучений перевізник ФОП « ОСОБА_3 » (договір від 21.06.2024 №21/06/24), який отримав товар від SPS GROUP Sp.Z.O.O. у м. GDANSK та доставив вантаж на територію України до м. Києва.

У подальшому, з метою здійснення митного оформлення товарів 01.07.2024 позивачем було подано до митного органу електронну митну декларацію (ЕМД), якій присвоєно №24UA73U0 та якою було задекларовано для митного оформлення наступний товар: журнали реєстраційні; бухгалтерські книги; канцелярські товари та аналогічні вироби: папки - реєстратори.

Так, на підтвердження розрахункової митної вартості товарів позивачем до ЕМД №24UA73U0 додано наступні документи: пакувальний лист від 23.04.2024 б/н; рахунок-проформу від 30.01.2024 РІ-YEG20240130; рахунок-фактуру від 23.04.2024 PS-YEG20240131; коносамент від 07.05.2024 B/L NO. WST2404073; автотранспортну накладну від 25.06.2024 №9441; супровідний документ від 21.06.2024 №24PL322080NU6S2J74; декларацію про походження товару від 30.01.2024 PI-YEG20240130; банківські платіжні документи від 29.02.2024 №37, від 24.04.2024 №46 та від 25.04.2024 №47; документи, що підтверджують вартість перевезення товару від 26.06.2024 №864, від 26.06.2024 б/н; зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу від 30.01.2024 №20240130; договір перевезення від 07.12.2023 №183-3; договір перевезення від 21.06.2024 21/06/24.

Оскільки поставка товару відбувалася на умовах FOB - порт SHENZHEN, термінал YANTIAN, CHINA, а також з огляду на пункт 6 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, позивачем до митної вартості товару також були включені та задекларовані витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

За наслідками опрацювання поданої позивачем ЕМД №24UA73U0 з копіями документів, відповідач направив до декларанта електронне повідомлення, у якому зазначив, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а саме надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті) та запропонував декларанту надати додаткові документи з урахуванням положень частин другої, третьої статті 53 та частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України.

У відповідь на електронне повідомлення позивач направив до митного органу письмові пояснення, до яких долучив наступні документи: договір від 07.12.2023 №183-3; акт наданих послуг від 25.06.2024 №8142; рахунок від 07.06.2024 №8142; заявка на перевезення від 18.04.2024 №8142; платіжні інструкції про перерахування коштів №46 від 11.06.2024 та №115 від 10.07.2024; регістри бухгалтерського обліку по рахунках 685, де відображені операції по взаємовідносинам ТОВ "ІМПОРТ ПАПІР" з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 ; регістри бухгалтерського обліку по рахунку 632, де відображені операції по взаємовідносинам ТОВ «ІМПОРТ ПАПІР» з постачальником SHENZHEN WESEND GLOBAL LOGISTICS LTD та по рахунку 28 відображення згідно інвойса №PI-YEG20240131 від 23.04.2024; регістр бухгалтерського обліку по рахунках 685, де відображені операції по взаємовідносинам ТОВ "ІМПОРТ ПАПІР" з Державною митною службою України; листи/витяги з митного кабінету про рух коштів; договір №393-Е від 03.01.2020; акт наданих послуг від 25.06.2024 №8143; рахунок від 07.06.2024 №8143; заявка на перевезення №8143 від 18.04.2024; платіжні інструкції про перерахування коштів №11060 від 11.06.2024 та №11107 від 03.07.2024; договір №103-П від 17.01.2024; акт наданих послуг №T-0000145 від 25.06.2024; рахунок №T-0000145 від 07.06.2024; заявка на перевезення №8143 від 18.04.2024; платіжні інструкції про перерахування коштів №7490 від 11.06.2024 та №7504 від 03.07.2024; договір №010324 від 01.03.2024; паперова копія електронного листа ТОВ «ТЕК« РАС Логістик Південь»; договір №020324 від 02.03.2023; транспортне замовлення №25/06-2024/SPS; лист-замовлення №0096 від 12.06.2024; договір №21/06/24 від 21.06.2024; CMR №9441, інвойс №PI-YEG20240131 від 23.04.2024; декларація MRN 24PL322080NU6S2J74; рахунки на оплату №34 від 03.07.2024 та №32 від 26.06.2024; акт наданих послуг №34 від 03.07.2024 №33 від 03.07.2024; заявка на перевезення №3 від 24.06.24; платіжні інструкції про перерахування коштів від 03.07.2024 №1001 та від 03.07.24 №1004; коносамент BL №WST2404073; інвойс та пакувальний лист товару від 23.04.2024.

За наслідками розгляду поданих позивачем документів, Київською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 02.07.2024 №UA100120/2024/000010/2, яким визначено митну вартість імпортованих позивачем товарів (журнали реєстраційні, бухгалтерські книги, канцелярські товари та аналогічні вироби: папки-реєстратори) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів та 02.07.2024 виписано картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA100120/2024/000129.

Не погоджуючись з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України вбачається, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до приписів ч. ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

У силу норм п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 Митного кодексу України).

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Водночас, судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідно до п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у своїх постановах від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а, від 02.03.2018 у справі №804/2997/17.

Як вбачається з пункту 33 оскаржуваного рішення, декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів, а надані документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Відповідач в оскаржуваному рішенні вказав, що надана довідка про транспортні витрати не відноситься до первинних документів та її ведення не передбачено чинним законодавством. Довідка про транспортні витрати, з урахуванням з п. 44.1 Податкового кодексу України, не може бути належним, самостійним та виключно єдиним документом, що підтверджує витрати на перевезення товарів, оскільки не є первинним документом в розумінні ч.2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIY «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, в рішення про коригування митної вартості митним органом зазначено, що: «відповідно до Конвенції ООН «По договорам повністю або часткового морського міжнародного перевезення вантажів» від 11.12.2008, Конвенції ООН «Про морське перевезення» від 1978 року, транспортним документом морського перевезення, який прирівнюється до договору морського перевезення та містить відповідну інформацію, є коносамент (BILL OF LADING), зокрема лінійний коносамент (MASTER BILL OF LADING). Згідно вищевказаних міжнародних Конвенцій та міжнародної практики, коносамент містить дані, що характеризують вантаж і дозволяють його ідентифікувати, дані щодо умов перевезення, найменування відправника/перевізника, місце приймання/завантаження вантажу, місце призначення, відомості щодо фрахту (сплачений чи підлягає сплаті), його розміру, умов зберігання в порту відправлення/прибуття та інші істотні умови перевезення/оплати за товар. Таким чином, MASTER BILL OF LADING, як договір морського перевезення, та інвойс складений до нього, містять ключову інформацію необхідну митним органам для здійснення перевірки достовірності декларування складових митної вартості, зокрема вартості транспортування вантажу, відповідно до умов розділу ІІІ Кодексу. В той же час, зазначених документів на морське перевезення (MASTER BILL OF LADING, інвойс/ інвойси до нього) до митного органу декларантом також не надано. До митного оформлення додано документ за кодом згідно класифікатора « 0705» від 07.05.2024 № B/L NO. WST2404073, який не є достатнім та інформативним доказом щодо вартості транспортування оцінюваної партії товару та інших ключових умов перевезення оцінюваної партії товару».

З аналізу викладеного вбачається, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів обґрунтовано сумнівами щодо вартості транспортування товару.

Судом встановлено, що на підтвердження реальності здійснення господарських операцій щодо морського перевезення спірного товару, а також переміщення контейнеру за маршрутом м. Гданськ - м. Гдиня - м. Київ, позивач разом із супровідним листом надіслав на адресу відповідача копії первинних документів, зокрема:

- по взаємовідносинам між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "ІМПОРТ ПАПІР" надано: Договір №183-3 від 07.12.2023; акт наданих послуг №8142 від 25.06.2024; рахунок №8142 від 07.06.2024; заявку на перевезення №8142 від 18.04.2024; платіжні інструкції про перерахування коштів, регістри бухгалтерського обліку де відображені дані операції; пакувальний лист від 23.04.2024; інвойс від 23.04.2024;

- по взаємовідносинам між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 надано: Договір №393-Е від 03.01.2020; акт наданих послуг №8143 від 25.06.24 р.; рахунок № 8143 від 07.06.2024; заявку на перевезення №8143 від 18.04.2024; платіжні інструкції про перерахування коштів;

- по взаємовідносинам між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ТЕК «РАС Логістик Південь» надано: договір №103-П від 17.01.2024; акт наданих послуг №Т-0000145 від 25.06.2024; рахунок №Т-0000145 від 07.06.2024; заявку на перевезення №8143 від 18.04.2024; платіжні інструкції про перерахування коштів;

- по взаємовідносинам між ТОВ «ТЕК «РАС Логістик Південь» та SHENZHEN WESEND GLOBAL LOGISTICS LTD надано: договір №010324 від 01.03.2024, паперова копія електронного листа;

- по взаємовідносинам між ТОВ «ТЕК «РАС Логістик Південь» та SPS GROUP Sp.Z.O.O. надано: договір № 020324 від 02.03.2023, транспортне замовлення №25/06-2024/SPS; лист-замовлення №0096 від 12.06.2024;

- по взаємовідносинам між ТОВ "ІМПОРТ ПАПІР" та ФОП ОСОБА_3 надано: договір №21/06/24 від 21.06.2024; СМR №9441; декларація MRN 24PL322080NU6S2J74; рахунки на оплату №34 від 03.07.2024 та №32 від 26.06.2024; платіжні інструкції про перерахування коштів №1001 від 03.07.2024 та №1004 від 03.07.2024; регістри бухгалтерського обліку.

Крім того, позивачем було надано на адресу відповідача коносамент BL №WST2404073, Інвойс та пакувальний лист від 23.04.2024.

Таким чином, надані позивачем документи до митного оформлення щодо транспортування товару, вказують на необґрунтованість висновків митного органу у цій частині, оскільки надають змогу перевірити суму сплачену за транспортування товару.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту (за основним методом).

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Окремо суд звертає увагу, що декларант наданими до митного оформлення документами повинен підтвердити числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок такої. Даний обов`язок декларанта кореспондується із повноваженнями митного органу щодо перевірки (митного контролю) числового значення заявленої митної вартості. При цьому, митний орган має право витребувати додаткові документи у декларанта лише за умови, якщо вже надані документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

Зважаючи на викладене, в даній справі митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактну ціну оцінюваних товарів, а також не довів об`єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів.

Тому в даному випадку відповідач помилково прийшов до висновку про неможливість на основі поданих документів підтвердити складові частини митної вартості.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сумніви відповідача щодо неможливості встановлення митної вартості товару, на підставі поданих позивачем документів, ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Згідно із частиною першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк