Справа № 320/31671/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року № 320/31671/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Офісу Генерального прокурора про стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 474 758, 70 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про наявність правових підстав для стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує на правомірності своєї поведінки у межах спірних правовідносин, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 № 1127ц позивача звільнено з посади заступника начальника управління представництва інтересів держави в суді Департаменту підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 18.10.2019.

Разом з тим, позивачу не було у повному обсязі виплачено належну йому вихідну допомогу.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023, у справі №640/23621/19 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та стягнуто на його користь з Офісу Генерального прокурора 49 159, 95 грн. вихідної допомоги.

Виплату вихідної допомоги у зв`язку зі звільненням, після відрахувань обов`язкових платежів, здійснено на виконання рішення суду 18.08.2023.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Згідно зі ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц сформовані висновки про те, що з огляду на .наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, за певних умов розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України може бути зменшено, враховуючи: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

З наведених висновків Верховного Суду вбачається, що при вирішенні питання про розмір відшкодування, серед іншого необхідно враховувати співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

За таких обставин та з урахуванням висновків Верховного Суду, необхідно встановити істотність частки недоплаченої суми порівняно із визначеним середнім заробітком за час затримки цієї виплати.

Як вбачається з матеріалі справи, виплату позивачу коштів здійснено після звільнення - 22 та 31.10.2019, що підтверджується довідкою про рух коштів за рахунком, відкритим в АТ «Райффайзен Банк Аваль» для отримання заробітної плати.

Як вбачається з розрахункового листа, у жовтні 2019 року (місяць звільнення) позивачу нараховано компенсацію за 125 днів невикористаної відпустки, індексацію доходів, а також заробітну плату за 13 робочих днів жовтня 2019 року, яка складається з посадового окладу, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, доплати за почесне звання «Заслужений юрист України», надбавки за вислугу років та 31.10.2019 позивачу виплачено щомісячну премію. Загальна сума за жовтень місяць 2019 року нарахована згідно довідки Генеральної прокуратури України №18-860зп від 08.11.2019 складає 238 792, 04 грн. Як вже зазначалось, стягнута за рішенням суду сума вихідної допомоги складає 49 159,95 грн.

Тобто при звільненні повинна була нарахована до виплати загальна сума 287951 ,99 грн. (238 792, 04 грн. + 49 159, 95 грн.), а тому сума не нарахованої і не виплаченої при звільненні вихідної допомоги складає 17,1% від загальних виплат (49 159, 95 / 287 951, 99 х 100%).

Суд звертає увагу на те, що допущене відповідачем порушення закону є триваючим, отже до нього слід застосовувати норми матеріального права, що діяли на час виникнення правовідносин і протягом строку їх існування.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-ІХ, який набрав чинності 19.07.2022, редакцію ст. 117 КЗпП України було змінено та встановлено обмеження стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку на строк не більш як за шість місяців.

Отже для порушень які тривають з 19.07.2022 розмір такого стягнення не може перевищувати шість місяців. Разом з тим чинна до 19.07.2022 редакція ст. 117 КЗпП України таких обмежень не встановлювала.

Таким чином, з урахуванням істотності частки недоплаченої суми та з огляду на тривалість невиплати вихідної допомоги, співмірною, розумною і справедливою сумою відшкодування за час затримки виплати вихідної допомоги за цей період, на думку суду, буде розрахована сума в розмірі 474 758, 7 грн. (2 340, 95 грн. х 1186 днів х 17,1% = 474 758, 70 грн).

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 747, 60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15; ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити повністю.

Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 474 758, 70 грн (чотириста сімдесят чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім гривень сімдесят копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати у розмірі 4 747, 60 грн (чотири тисячі сімсот сірок сім гривень шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.