Справа № 953/3149/25
Суддя: Вітюк Р. В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/3149/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року

Київський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Вітюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Соломонової К.О.,

представника позивача Варламова Д.В.

розглянув у м. Харків адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК), відповідно до якого просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 24.03.2025 за № 780. Також просить покласти судові витрати на відповідача.

Позов обґрунтовано таким:

- позивач не отримував жодної повістки через відділення АТ "Укрпошта";

- оскаржувана постанова не містить жодного доказу скоєння позивачем адміністративного правопорушення;

- ні протокол, ні постанова не містять відомостей про те, на який саме час викликався позивач до ТЦК,

- оскаржувана постанова не містить відомостей про те, яку саме повістку отримав позивач, також постанова містить недостовірні відомості щодо зареєстрованого місця проживання (не вірно вказана квартира);

- факт складання протоколу вказує на те, що відповідач не має доказі, що позивач отримав повістку про виклик та належним чином повідомлявся про розгляд справи відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення мав бути складений протягом 24 годин, тобто не пізніше 09.12.2024;

- не зрозуміло, з яких підстав позивач викликався до відповідача, а не до ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем своєї реєстрації.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву та будь-яких інших документів не скористався.

Процесуальні дії у справі

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 14.04.2025 відкрив позовне провадження в адміністративній справі, призначив її до розгляд на 22.04.2025, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Також суд витребував з ТЦК належним чином завірені копії документів, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови і роз`яснив відповідачу обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення у відповідній категорії справ та наслідки неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин.

У судове засідання 22.04.2025 з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, витребуваних доказів суду не надано, у зв`язку з чим суд ухвалою від 22.04.2025 судове засідання відклав та повторно витребував з ТЦК належним чином завірені копії документів, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови і роз`яснив відповідачу обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення у відповідній категорії справ та наслідки неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин.

13.05.2025 у судове засідання з`явився представник позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов та витребовуваних документів не надав. Про судове провадження ТЦК обізнаний, що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету відповідача ухвали від 14.04.2025 (доставлено 14.04.2025), судової повістки на 22.04.2025 (доставлено 15.04.2025), ухвали від 22.04.2025 (доставлено 22.04.2025), судової повістки на 13.05.2025 (доставлено 22.04.2025). Тобто відповідач обізнаний про судове провадження та належним чином повідомлений про дату судового засідання.

Представник позивача вважав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд зазначає, що відповідач обізнаний про дане провадження та судові засідання. Крім того, суд відповідно до статей 4, 18, 44 КАС України зобов`язував відповідача зареєструвати електронний кабінет та згідно зі статтями 2, 9, 80 КАС України витребовував документи, які стосуються предмету спору. Однак, відповідач не вчинив жодних дій на виконання вимог ухвали суду.

Суд, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, відсутність від нього клопотання про неможливість розгляду справи, позицію представника позивача, обмеженість строку розгляду відповідної категорії справ, дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив його задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом

24.03.2025 начальник адміністративного відділення ТЦК майор ОСОБА_2 склав протокол № 780 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якого 24 березня 2025 під час перевірки документів в ТЦК відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов?язаним ОСОБА_1 абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі Закон 3633-IX), який набув чинності 18.05.2024 року, визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-IX. ОСОБА_1 ТЦК було сформовано та направлено повістку через АТ «УКРПОШТА» для уточнення даних, та зобов`язано з?явитися 07.12.2024. ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів , затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, абз. 8 ч. 3. абз. 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу». Обставини, що обтяжують відповідно до ст. 35 КУпАП та обставини, що пом?якшують відповідно до ст. 34 КУпАП відповідальність за адміністративне правопорушення не виявлено. ОСОБА_1 роз?яснено зміст статті 63 Конституції України, а також права та обов?язки, передбачені статтею 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о _ 24 березня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресом: АДРЕСА_1 .

24.03.2025 начальник ТЦК ухвалив постанову № 780, відповідно до якої ОСОБА_1 ТЦК було сформовано та направлено повістку через АТ «УКРПОШТА» для уточнення даних, та зобов`язано з`явитися 07.12.2024, але він не прибув. ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, абз. 8 ч. 3. абз. 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу». Обставини, що обтяжують відповідно до ст. 35 КУпАП та обставини, що пом?якшують відповідно до ст. 34 КУпАП відповідальність за адміністративне правопорушення не виявлено.

Відповідач відзив на позов не подав, жодних доказів на спростування / підтвердження обставин, наведених в позові не надав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Абзацом восьмим частини третьою статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Згідно з пунктом 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщеним про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні: (І) відмітки про отримання особою відправлення; (ІІ) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або (ІІІ) відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Суд враховує, що заявник заперечує факт його оповіщення.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачу можливість подати відзив на позов та, ураховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України) зобов`язав його надати документи, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови. Також суд повторно витребовував у відповідача документи, про що постановив відповідну ухвалу, яка не була виконана.

Водночас відповідач не надав суду ані відзиву на позов, ані витребовуваних документів.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК (докази надсилання повістки, її отримання, неотримання, причини неотримання, тощо), зокрема, дотримання пункту 41 Порядку, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення з однією з таких відміток: про отримання особою відправлення; про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. Однак жодного доказу щодо надсилання відповідних оповіщень позивачу (поштове повідомлення про вручення) та, відповідно, належного оповіщення позивача відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідних фактів. Суд також виходить з того, що у разі не оповіщення або ж повернення відповідного відправлення через невручення, указана обставина не може бути підтверджена жодним доказом зі сторони позивача, а тому обставину належного оповіщення має доводити саме відповідач.

Крім того, з мотивувальної частини оскаржуваної постанови не вбачається можливим встановити, яка повістка була направлена (реєстраційний номер повісткине зазначено) та на який час викликався 07.12.2024 ОСОБА_1 .

Щодо суб`єктного складу учасників справи

Суд враховує, що відповідач (районний центр комплектування) відповідно до абзацу 2 пункту 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Згідно з частиною першою статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Тобто зі змісту наведених норм вбачається, що стороною у справі, яка є суб`єктом владних повноважень може бути орган державної влади без статусу юридичної особи.

Суд також відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові від 19.10.2022 у справі № 522/22225/21, згідно з яким незважаючи на те, що районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Такої ж практики притримується Другий апеляційний адміністративний суд (постанова від 03.02.2025 у справі № 638/22555/24).

Отже, районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є належним відповідачем у цій справі.

Висновки за результатами розгляду заяви

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, тому постанову ТЦК слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати

З урахуванням статті 139 КАС України та задоволення позову, судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

2. Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 № 780 від 24.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484 грн 48 коп. (чотириста вісімдесят чотири гривень сорок вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман ВІТЮК