Справа № 476/182/25
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 476/182/25
Провадження № 2-а/476/5/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року смт. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Слободніченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Максименко Вікторії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 року адвокат Максименко В.В. звернулася в суд з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, 31.01.2025 року ОСОБА_1 , виконуючи військовий обов`язок, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду та подання заяви на відстрочку від призову. Цього ж дня йому було видано повістку для проходження ВЛК № 000157 до 07.02.2025 року.

05.02.2025 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд та наступного дня знову прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де його було повідомлено про те, що він не з`явився по повістці на 22.01.2025 року, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

07.03.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , не врахувавши клопотання захисника Максименко В.В. та пояснень ОСОБА_1 , виніс постанову № 119 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки його не було належним чином повідомлено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 22.01.2025 року, а протокол за вказане правопорушення складено лише 06.02.2025 року з порушенням встановленого КУпАП строком. Крім того, відповідач під час винесення постанови не врахував обставини, викладені у клопотанні захисника про закриття справи та письмових поясненнях позивача від 28.02.2025 року до початку розгляду справи, зокрема, що свідчать про малозначність порушення та недоцільність застосування адміністративного стягнення.

На підставі викладеного просила суд скасувати постанову №119 від 07.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу 5000 грн. та сплачений судовий збір.

20.03.2025 року ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області відкрито провадження у справі.

Представник позивача Максименко В.В. в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав відзив на позовну заяву та вказав, що позовні вимоги позивача є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 знаходячись на військовому обліку з 16.12.2016 року в ІНФОРМАЦІЯ_4 , не прибув по повістці № 1669780 від 03.01.2025 року, що була надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою, вказаною під час оновлення даних. Згодом, поштове відправлення з електронною повісткою ОСОБА_1 повернулося від АТ «Укрпошта» з довідкою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_5 не допущено жодного порушення порядку виклику та оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 . Повістка № 1669780 від 03.01.2025 року про явку ОСОБА_1 на 22.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних оформлена у повній відповідності до Порядку № 560. 06.02.2025 року під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 виклав свої пояснення з приводу його неявки до 4 відділу по повістці на 22.01.2025 року. Відповідно до обставин справи та наявних доказів, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 при винесенні постанови № 119 від 07.03.2025 року обґрунтовано зроблено висновок, що ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

На підставі викладеного просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача Максименко В.В. не погодившись з доводами представника відповідача подала відповідь на відзив та підтримала раніше заявлені позовні вимоги.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена законодавством України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

06.02.2025 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 16 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно протоколу ОСОБА_1 не з`явився 22.01.2025 за викликом по повістці № 1669780 під час дії особливого періоду, чим порушив вимоги п. 3. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Як вбачається з протоколу ОСОБА_1 не погодився з обставинами, викладеними в ньому, та надав письмові пояснення, згідно яких він не отримував офіційних повідомлень про необхідність явки до ТЦК. Вдома міг бути відсутній через хворобу, чи допомагав хворому брату в іншому населеному пункті. 05.02.2025 року самостійно пройшов ВЛК за направленням від 30.01.2025 року.

07.03.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянувши протокол № 16 від 06.02.2025 року, пояснення ОСОБА_1 , рапорт про неявку останнього, копії повістки, рекомендованого повідомлення та облікової картки, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає у разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, з долучених представником відповідача доказів, ОСОБА_1 згідно облікової картки НОМЕР_1 до військового квитка (військово-облікового документу) № 159 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 як не придатний в мирний час. Обмежено придатний у воєнний час.

03.01.2025 року рекомендованим відправленням через АТ «Укрпошта» ОСОБА_2 за адресою, зазначеною в обліковій картці, надіслано повістку № 1669780 про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 годину 22.01.2025 року.

24.01.2025 року вказану повістку було повернуто до територіального центру з довідкою про причини повернення, згідно якої адресат за адресою, АДРЕСА_1 , відсутній. Відмітку про відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання працівником установи поштового зв`язку поставлено 22.01.2025 року.

Згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Змінами, внесеними постановою уряду від 08.10.2024 року №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.

У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Як вбачається з матеріалів справи поштовий конверт, який направлявся ОСОБА_1 з повісткою від 03.01.2025 року не містить позначки «Повістка ТЦК», «Вручити особисто».

Крім цього, докази повідомлення позивача за номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», час здійснення таких повідомлень, в матеріалах справи також відсутні.

Таким чином судом вбачається суттєве порушення порядку надсилання та вручення поштової кореспонденції в даній категорії відправлень, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Між тим, із довідки про повернення поштового відправлення вбачається, що відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання працівником об`єкта поштового зв`язку встановлено 22.01.2025 року, тобто в день коли позивачу потрібно було з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Доказів, які б спростували вказані обставини відповідачем не надано.

За вказаних обставин доводи позивача, що він не був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, а тому не мав можливості вчасно з`явитися в указаний в повістці час, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

В силу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справи про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми і допустимими доказами факт того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не спростовано вимоги позивача, суд вважає, що вина останнього не доведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати, провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 156, 247, 251, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 72-74, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Максименко Вікторії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. та сплачений судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 09.05.2025 року.

Суддя Н.В. Чернякова