Справа № 160/6122/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 травня 2025 рокуСправа №160/6122/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника заявника Герасимчука Сергія Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника Герасимчука Сергія Сергійовича до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
25.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 24.02.2025 року через систему Електронний суд позовна заява ОСОБА_1 в особі представника Герасимчука Сергія Сергійовича до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій представник позивача просить суд:
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення за наслідками розгляду цієї позовної заяви та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39835428) протягом 30 календарних днів з дня отримання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про його виконання.
За наслідками розгляду означеної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника Герасимчука Сергія Сергійовича до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.
02.05.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 02.05.2025 через систему Електронний суд заява представника заявника Герасимчука Сергія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.
В означеній заяві представник заявника просить суд ухвалити додаткове судове рішення у справі №160/6122/25, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39835428) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) фактично понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 700,00 грн. (сімнадцять тисяч сімсот гривень 00 копійок).
Аргументи даної заяви зводяться до того, що 26.06.2024 року між Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» (ідентифікаційний код 41798807) та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №354 від 26.06.2024 року. Відповідно до змісту п. 1.1. укладеного договору на Адвокатське бюро покладено обов`язок надавати правову допомогу в адміністративних, цивільних, господарських та кримінальних справах. При цьому як зазначено у п. 5.1. договору, гонорар Адвокатського бюро за цим договором встановлюється у твердій грошовій формі, у національній валюті та визначається на підставі виставлених Адвокатським бюро рахунків в залежності від обсягу доручення. Позивачем ОСОБА_1 за час розгляду цієї справи у суді першої інстанції було фактично понесено судові витрати у розмірі 17 700,00 грн. (сімнадцять тисяч сімсот гривень 00 копійок), які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Детальний опис наданих позивачу послуг, а також понесених витрат на сплату судового збору викладений в рахунках та актах здачі приймання робіт (надання послуг), платіжних інструкціях, а також фактично підтверджується матеріалами справи №160/6122/25 та доданими до цієї заяви доказами, а саме: 1) 28.06.2024 року 1200,00 грн.: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань Клієнта 26.06.2024 року, що підтверджується рахунком № 1 від 26.06.2024 року, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №113 від 28.06.2024 року та випискою з рахунку Адвокатського бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука»; 2) 23.08.2024 року 1500,00 грн.: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань Клієнта 22.08.2024 року, що підтверджується рахунком №2 від 22.08.2024 року, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №162 від 23.08.2024 року та випискою з рахунку Адвокатського бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука»; 3) 30.09.2024 року 5000,00 грн: аналіз чинного законодавства та судової практики, підготовка та подання заяв про скасування державної реєстрації земельної ділянки, що підтверджується рахунком №3 від 06.09.2024 року, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №182 від 30.09.2024 року та випискою з рахунку Адвокатського бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука»; 4) 31.01.2025 року 10 000,00 грн.: підготовка та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується рахунком №1 від 15.01.2025 року, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №10 від 31.01.2025 року та випискою з рахунку Адвокатського бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука». Адвокатським Бюро повністю виконано свої договірні зобов`язання, передбачені договором про надання правничої допомоги №354 від 26.06.2024 року, у зв`язку з чим сторонами було складено та підписано означені акти здачі-приймання робіт (надання послуг). Таким чином, представник заявника вважає, що витрати, які були фактично понесені ОСОБА_1 у розмірі 17 700,00 грн. (сімнадцять тисяч сімсот гривень 00 копійок) є підтвердженими належними доказами, які додані до цієї заяви, а тому підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
Слід зазначити, що згідно з п.10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи відсутність правового регулювання процедури розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, керуючись приписами ч. 3 ст. 166 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої заяви одноособово у порядку письмового провадження без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що означену заяву слід задовольнити частково з огляду на наступне.
Особливості ухвалення додаткового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, частиною першою цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.
Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Правове регулювання витрат на професійну правничу допомогу містить стаття 134 КАС України.
Так, частиною першою цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин другої-п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
В обґрунтування понесених витрат представником заявника подано до суду копію ордеру на надання правничої допомоги від 24.02.2025 року №354 (Серія АЕ №1363428) задля представництва інтересів у Дніпропетровському окружному адміністративному суді ОСОБА_1 як адвокатом Герасимчуком Сергієм Сергійовичем; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.11.2017 року (Серія ДП №3491) відносно адвоката Герасимчука Сергія Сергійовича; копію договору №354 від 26.06.2024 року про надання правової допомоги; копію додаткової угоди №1 від 30.09.2024 року до договору №354 від 26.06.2024 року про надання правової допомоги; копію додаткової угоди №2 від 23.12.2024 року до договору №354 від 26.06.2024 року про надання правової допомоги; копію рахунку №1 від 26.06.2024 року на суму 1200 грн.; копію акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №113 від 28.06.2024 року на суму 1200 грн.; копію кредитового повідомлення від 26.06.2024 року на суму 1200 грн.; копію рахунку №2 від 22.08.2024 року на суму 1500 грн.; копію акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №162 від 23.08.2024 року на суму 1500 грн.; копію кредитового повідомлення від 22.08.2024 року на суму 1500 грн.; копію рахунку №3 від 06.09.2024 року на суму 5000 грн.; копію акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №182 від 30.09.2024 року на суму 5000 грн.; копію кредитового повідомлення від 06.09.2024 року на суму 5000 грн.; копію кредитового повідомлення від 09.09.2024 року на суму 3500 грн.; копію рахунку №1 від 15.01.2025 року на суму 10 000 грн.; копію акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №10 від 31.01.2025 року на суму 10 000 грн.; копію кредитового повідомлення від 16.01.2025 року на суму 7000 грн.; копію кредитового повідомлення від 16.01.2025 року на суму 3000 грн.
Таким чином, представник заявника зазначає, що загальна вартість наданих послуг становить 17 700 грн., а тому просить суду стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в повному обсязі.
Суд відзначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Приписами Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Cуд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Також, у вищевказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
З огляду на викладене, обраховуючи доцільність понесених позивачем витрат належить аналізувати через призму не тільки долучених доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, але і з урахуванням складності справи та складності наданих послуг.
Суд зазначає, що Єдиний державний реєстр судових рішень містить достатню кількість судових рішень щодо справ у подібних правовідносинах, що відповідно не потребувало значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ.
До того ж, розгляд даної справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження.
З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Таким чином, заявлені представником позивача до відшкодування 17 700 гривень витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
За таких обставин з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних робіт (наданих послуг), а також беручи до уваги заперечення відповідача, суд уважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 1700,00 грн.
Відтак, на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1700,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Відтак, заява представника заявника Герасимчука Сергія Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст., 74, 75, 76, 77, 90, 94, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд,
Заяву представника заявника Герасимчука Сергія Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково.
В решті вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя С. В. Прудник