Справа № 380/26136/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/26136/24 пров. № А/857/12957/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представник позивача: Камінська Ю.І.,

представник відповідача : не з`явився,

третя особа: Новак І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі № 380/26136/24 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

суддя в 1-й інстанції Кисильова О.Й.,

час ухвалення рішення не зазначено.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ПФУ у Львівській області (далі також позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також відповідач), за участю третьої особи - ОСОБА_1 (далі також третя особа), в якому просив суд:

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.12.2024 ВП № 72686876 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.12.2024 головний державний виконавець Батюк М.В. прийняла постанову від 17.12.2024 ВП № 72686876 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення без поважних причин.

Головне управління Пенсійного фонду стверджує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 380/10998/23 здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 89 % суми грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром. Однак виплата заборгованості у розмірі 227 896,16 грн наразі залежить від надходження коштів із державного бюджету. Таким чином, будь-які виплати здійснюються виключно в межах чинного законодавства та наявного фінансування. Головне управління щомісяця подає відповідні запити до Пенсійного фонду України, що свідчить про його належне виконання обов`язків.

З урахуванням викладеного, позивач вважає протиправною спірну постанову, оскільки така прийнята відповідачем без урахування всіх обставин та порушує норми чинного законодавства. Наголошує, що державний виконавець не врахував вказаних обставин та виніс постанову про накладення штрафу, не підтвердивши факту умисного невиконання судового рішення без поважних причин.

Таким чином, державний виконавець порушив норми статті 19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади діяти лише в межах визначених законом повноважень. Крім того, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» , зокрема, статті 18, державний виконавець має право, але не обов`язок накладати штрафи, а стаття 63 цього ж закону передбачає накладення штрафу тільки у разі безпідставного невиконання судового рішення, чого в даному випадку не було.

Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову від 17.12.2024 ВП № 72686876.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Батюк М.В. від 17.12.2024 ВП № 72686876 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, буд. 1) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням третя особа ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що посилання суду на пояснення позивача, що виплата заборгованості у розмірі 227896,16 грн. залежить від надходження коштів із державного бюджету сприйнято судом як факт та не підкріплено жодними документальними підтвердженням замовлення таких коштів чи повідомленням про потребу в таких коштах Пенсійного фонду України

Вказує, що частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Звертає увагу, що виконання рішення суду №380/10998/23 із обмеженням максимального розміру пенсії, що підлягає до виплати та невиплата заборгованості, що утворилася на виконання рішення суду не є виконанням рішення суду в розуміння резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2023, то постанова про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області є доречною та законною.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову Головного управління ПФУ у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано відзив на апеляційну скаргу. Відповідач зазначає, що дії боржника щодо невиконання рішення суду, так як це прописано в резолютивній частині рішення, свідчать про маніпулювання та ігнорування нормами Закону та приписами суду. Додатково вказує, що постанова державного виконавця про накладення штрафу належить до видів відповідальності за невиконання рішення суду самостійно та за невиконання без поважних причин рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №380/10998/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, з обмеженням максимального розміру.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/866 від 05.08.2020, виходячи з 89% відсоткового значення розміру пенсії сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

25.08.2023 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №380/10998/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/866 від 05.08.2020, виходячи з 89% відсоткового значення розміру пенсії сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

01.10.2023 Головне управління ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 30.06.2023 у справі № 380/10998/23, за наслідками якого, основний розмір пенсії складає: 89 % суми грошового забезпечення у розмірі 22320,53 грн, з урахуванням індексації 26946,40 грн. Нараховано: індексація базового ОСНП 2022 (22320,53*0,140) 3124,87 грн; індексація базового ОСНП 2023 (25445,40*0,197) 1500,00 грн; учасник АТО учасник бойових дій 523,25 грн; учасник бойових дій 40,00 грн; підсумок пенсії (з надбавками): 27508,65 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії: 22734,78.

07.09.2023 головний державний виконавець Батюк М.В. винесла постанову ВП №72686876 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 380/10998/23, виданого Львівським окружним адміністративним судом 25.08.2023.

10.04.2024 Головне управління ПФУ у Львівській області листом № 4456/61 повідомило відповідача про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 380/10998/23.

За наслідками отриманого від відповідача попередження від 31.07.2024 про накладення штрафу, Головне управління ПФУ у Львівській області повторно направив на адресу органу виконавчої служби лист від 09.08.2024, повідомивши, що у березні 2022 року ОСОБА_1 проведений перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році». У березні 2023 року проведений перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році». Пунктом 10 Постанови № 168 визначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови не може перевищувати 1500,00 грн. З 01.10.2023 розмір пенсії ОСОБА_1 , визначений на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 380/10998/23 перевищує максимальний розмір пенсії, а тому виплачувати індексації пенсії без обмеження її відповідно до Постанов № 118 та № 168 підстави відсутні.

17.12.2024 ОСОБА_2 винесла постанову ВП № 72686876 про накладення на Головне управління ПФУ у Львівській області штрафу у розмірі 5100,00 грн за не виконання без поважних причин рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 380/10998/23.

Не погодившись із постановою від 17.12.2024 ВП № 72686876 про накладення штрафу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач виконав рішення суду в частині проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Станом на 17.12.2024 - дата прийняття постанови про накладення на боржника штрафу, невиконаним залишилось рішення суду в частині виплати доплати перерахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 30.09.2023. Суд першої інстанції зазначив, що при наданні оцінки вжитих позивачем заходів щодо виконання рішення суду не встановлено наявності вини та умислу на навмисне невиконання боржником рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 380/10998/23.

Колегія суддів дослідивши матеріли справи та доводи апеляційної скарги зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження - як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 63 Закону № 1404-VIII встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, відповідно до частини 1 якої, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

В позовній заяві Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області вказує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 380/10998/23 здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 89 % суми грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром. Однак виплата заборгованості у розмірі 227 896,16 грн наразі залежить від надходження коштів із державного бюджету. Таким чином, будь-які виплати здійснюються виключно в межах чинного законодавства та наявного фінансування. Головне управління щомісяця подає відповідні запити до Пенсійного фонду України, що свідчить про його належне виконання обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи акт індивідуальної дії відповідачем, як суб`єктом владних повноважень повинно досліджуватись питання наявності чи відсутності відповідного фінансового забезпечення та, відповідно наявності чи відсутності коштів, виділених бюджетом та спрямованих на виконання рішення суду за відповідними виплатами, проте в контексті даних правовідносин варто не звернути увагу на невірне здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №380/10998/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, з обмеженням максимального розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/866 від 05.08.2020, виходячи з 89% відсоткового значення розміру пенсії сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що 01.10.2023 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 30.06.2023 у справі № 380/10998/23, за наслідками якого, основний розмір пенсії складає: 89 % суми грошового забезпечення у розмірі 22320,53 грн, з урахуванням індексації 26946,40 грн. Нараховано: індексація базового ОСНП 2022 (22320,53*0,140) 3124,87 грн; індексація базового ОСНП 2023 (25445,40*0,197) 1500,00 грн; учасник АТО учасник бойових дій 523,25 грн; учасник бойових дій 40,00 грн; підсумок пенсії (з надбавками): 27508,65 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії: 22734,78.

Апеляційний суд звертає увагу позивача, що предметом судового захисту в справі № 380/10998/23 було право ОСОБА_1 на отримання пенсії у розмірі 89 % суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 05.08.2020 № 11/866 без її обмеження максимальним розміром.

Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області, виконуючи рішення суду 30.06.2023 у справі №380/10998/23, здійснив перерахунок пенсії позивача із застосування обмеження максимального розміру пенсії третьої особи.

Як вбачається зі змісту рішення, у ньому не зазначалась будь-яка гранична дата, до якої перерахунок пенсії стягувача повинен був проводитись без обмеження її максимальним розміром, тобто зобов`язальна частина рішення суду містила початкову дату проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії суду без зазначення часового обмеження в майбутньому.

Проте, не зважаючи на обґрунтованість та зрозумілість рішення суду у справі №380/10998/23, позивач знову обмежив розмір пенсії максимальним розміром, що є порушенням прав ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів робить висновок про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.12.2024 ВП № 72686876 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.

Колегія суддів також вважає за доцільне зауважити, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі № 380/26136/24 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 13.05.25