Справа № 240/20352/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/20352/24

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВА Інгрідієнтс Груп" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "СВА Інгрідієнтс Груп" (далі - ТОВ "СВА Інгрідієнтс Груп") із позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці №UА209000/2024/400182/1 від 14.10.2024 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА101020/2024/000108 від 14.02.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що уповноваженою особою позивача подано до Львівської митниці митну декларацію для митного оформлення імпорту товару цукрового сиропу Лейпомо та продукту «NIB SUGAR 2000» в гранулах. На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару за ціною договору, разом з митною декларацією декларант надав митниці необхідні і достатні документи, які підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Однак відповідач безпідставно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, що відповідно призвело до надмірної сплати митних платежів. При цьому, жодних доказів щодо наявності у поданих декларантом документах певних розбіжностей, наявних ознак підробки або відсутності всіх відомостей відповідач не надав.

28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 27.11.2024.

06.11.2024 до суду надійшов відзив на позов Львівської митниці (а.с. 103-106), в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що під час проведення відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією, встановлено розбіжності у поданих документах та запропоновано декларанту надати додаткові документи.

На вимогу митного органу були надані додатковий документ експертний висновок №24/1/210 від 14.10.2024 з додатками, проте він також не підтвердив заявлену митну вартість товару, а тому відповідач зазначає, що неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ). В рішенні помилково зазначено метод 2ґ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугували: товар № 1 - МД від 31.05.2024 № UA209140/2024/15473, де митна вартість подібного товару зі схожими характеристиками становить 1,6 дол. США за кг; товар № 2 - МД від 09.05.2024 №UA209140/2024/13061, де митна вартість подібного товару зі схожими характеристиками становить 1,83 дол. США за кг. Коригування на умови поставки, комерційні рівні та розмір партії не здійснювалося. Сума донарахованих митних платежів за рішенням про коригування митної вартості № UA209000/2024/400182/1 від 14.10.2024 становить 38563,82 грн.

З наведених підстав відповідач вважає, що рішення відповідача прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені митним законодавством, тому у задоволенні позову просить відмовити.

27.11.2024 протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 18.12.2024.

18.11.2024 в судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Представник позивача до суду не з`явився, надіслав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Ухвалою суду, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 18.11.2024 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

13 червня 2024 року між Suomen Sokeri Oy / Finnsugar Ltd (Фінляндія), як продавцем та ТОВ «СВА Інгредієнтс Груп», як покупцем, було укладено зовнішньоекономічний контракт №13062024МЕ на поставку наступного товару:

- цукровий сироп Лейпомо 25 кг в кількості 100 000 кг за ціною 1120,00 євро за

метричну тонну;

- продукт «NIB SUGAR 2000» в гранулах, 25 кг в кількості 20 000 кг за ціною 1391,00 євро за метричну тонну;

- біла суха помадка «Dry Fondant» 10 кг в кількості 1000 кг за ціною 1818,00 євро за одну метричну тонну.

На виконання умов зазначеного контракту позивач придбав цукровий сироп Лейпомо 25 кг в кількості 14 300,00 кг за ціною 1120,00 євро за метричну тонну на суму 16 016 євро та продукт «NIB SUGAR 2000» в гранулах, 25 кг в кількості 2 800 кг за ціною 1391,00 євро за метричну тонну на суму 3894,80 євро, загальна сума за товар 19 910,80 євро та вказаний товар було ввезено на митну територію України.

Декларантом позивача було оформлено та подано Львівській митниці митну декларацію № 24UA23U0 від 14.10.2024, за якою було заявлено до митного оформлення наступні товари: Лейпомо 25 кг в кількості 14 300,00 кг продукт «NIB SUGAR 2000» в гранулах, 25 кг в кількості 2800,00 кг за заявленою митною вартістю на загальну суму поставки 19910,80 євро.

Для здійснення митного оформлення відповідачу до митної декларації були

надані також наступні документи:

- рахунок-проформа (Proforma invoice) №414678 від 18.09.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №243115665 від 09.10.2024;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №73762632 від 09.10.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №001417928 від 23.09.2024;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №160 від 09.10.2024;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 10.06.2024;

- розрахунок ціни (калькуляція)б/н від 10.06.2024;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №13062024ME від 13.06.2024, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів;

- договір (контракт) про перевезення №11042022 від 11.04.2022;

- договір (контракт) про перевезення №AT-01/03/24 від 01.01.2021;

- заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих

організмів №б/н від 09.10.2024;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №12007024 від 13.10.2024;

- декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером

№243115665 від 09.10.2024;

- Health certificate від 19.06.2023;

- заявка на перевезення №0910 від 07.10.2024;

- копія митної декларації країни відправлення №24FI2Е1 від 27.09.2024;

- податкова накладна №61/1 від 13.08.2024

- податкова накладна №80/1 від 15.08.2024

- митна декларація №24UA23U0 від 14.10.2024.

У МД № 24UA23U0 від 14.10.2024 митна вартість імпортованого товару заявлена за основним методом - за ціною, визначеною у контракті, та декларант подав комплект документів для визначення митної вартості товарів за першим методом. При цьому, на думку позивача, первинний пакет документів містив вичерпну достовірну та точну інформацію для правильного визначення та перевірки митної вартості.

При прийнятті митної декларації митним органом були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Встановлено, що вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а саме:

- у гр. 22 та 23 CMR зазначається підпис і штамп відправника та перевізника - у CMR, яка надана до митного оформлення, гр. 22 відсутні підпис та печатка відправника, у гр.23-підпис;

- до митного оформлення декларантом надано договори на перевезення від №11042022 11.04.2022 та № AT-01/02/22 від 01.02.2022. Умови договорів, передбачають наявність заявок, проте, заявку до договору № AT-01/02/22 від 01.02.2022 до митного оформлення не надано, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг складено 09.10.2024, проте, відповідно до відміток, що містяться у товаросупровідних документах (ЦМР) вантаж перетнув кордон 13.10. Отже на момент складання рахунку, відомості щодо витрат на перевезення не були відомі у повному обсязі;

- за власним бажанням декларантом надано виробничу калькуляцію. У згаданій калькуляції відсутня розбивка витрат за окремими статтями, що не дає можливість упевнитись у коректності розрахунку витрат за окремими статями.

Декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

ТОВ «СВА Інгредієнтс Груп» на вимогу митного органу заявою №14/10-13 від 14.10.2024 повідомило митницю, що для підтвердження митної вартості товару надані усі документи, що зазначені в графі 44 МД №24UA23U0 від 14.10.2024, а також надало додатковий документ: експертний висновок №24/1/210 від 14.10.2024 з додатками.

Не зважаючи на пояснення та додаткові документи відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2024/400182/1 від 14.10.2024 відповідно до якого митну вартість товару визначено за методом 2б та видав картку відмови в митному оформленні товарів № UА101020/2024/000108 від 14.02.2024.

Сума донарахованих митних платежів за рішенням про коригування митної вартості № UA209000/2024/400182/1 від 14.10.2024 становить 38 563,82 грн.

Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугували МД від 31.05.2024 №UA209140/2024/15473, де митна вартість товару становить 1,6 дол. США за кг та МД від 09.05.2024 №UA209140/2024/13061, де митна вартість товару становить 1,83 дол. США за кг.

Позивач вважає рішення відповідача № UA209000/2024/400182/1 від 14.10.2024 та картку відмови у прийнятті декларації № UА101020/2024/000108 від 14.02.2024 незаконними та необґрунтованими, у зв`язку з чим подав даний позов до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця /частина п`ята статті 58 Митного кодексу України/.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

А відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішень митного органу про відмову у митному оформленні товарів та коригування митної вартості товарів.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

У ході митного оформлення у спірних відносинах відповідачем вказано, що подані до митного контролю документи містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару: у CMR, яка надана до митного оформлення, гр. 22 відсутні підпис та печатка відправника, у гр.23-підпис; не надано заявку до договору № AT-01/02/22 від 01.02.2022, рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг складено 09.10.2024, проте, вантаж перетнув кордон 13.10.2024, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення; у калькуляції відсутня розбивка витрат за окремими статтями, що не дає можливість упевнитись у коректності розрахунку витрат за окремими статями.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У постанові Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

У постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №420/14943/21 зазначено, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

Суд зазначає, що зауваження митниці до поданих документів не стосується числових значень складових митної вартості та були спростовані документами, що подані до митного контролю, а отже позиція Львівської митниці не відповідає вимогам законодавства.

Недоліки щодо оформлення вантажних накладних CMR, не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів. Більше того, товарно-транспортна накладна (CMR) у розумінні приписів ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, інформація з якого впливає на визначення митної вартості товарів.

Стосовно неможливості митним органом перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення суд вважає таке твердження хибним, декларантом надано всі необхідні документи для підтвердження транспортних витрат - вартість перевезення узгоджувалась перед здійсненням самого перевезення, вартість погоджувалась сторонами у заявці на транспортування вантажу автомобільним транспортом №0910 від 07.10.2024, тобто перед виставленням рахунку.

Щодо калькуляції митним органом не зазначено за якими статтями повинна бути розбивка у виробничій калькуляції. Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», який затверджений Наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, а саме пунктом 11 передбачено, що до виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством. Отже доводи відповідача, що відсутня розбивка витрат за окремими статтями у калькуляції, що не дає можливість упевнитись у коректності розрахунку витрат за окремими статями не приймаються судом.

Суд зазначає, що позивачем подано при первинній подачі декларації повний перелік документів, визначений в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, що не містять жодних неврегульованих розбіжностей/не пояснених фактів/ недостовірних даних, тому відповідач міг безперешкодно самостійно визначити/ перевірити митну вартість за основним методом, без порівняння чи витребування інших документів.

Відповідачем не наведено належних у рішенні та достатніх аргументів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).

Проаналізувавши документи в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що аргументи відповідача не відповідають обставинам справи.

Суд підтримує доводи позивача, що митним органом безпідставно відмовлено ТОВ "СВА Інгрідієнтс Груп" у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

Враховуючи викладене вище, а також те, що відповідач у ході проведення митного оформлення не встановив фактів понесення позивачем додаткових витрат у зв`язку з придбанням товарів, заниження їх вартості в інший спосіб тощо, суд дійшов висновку про безпідставність рішень митного органу про коригування митної вартості ввезених позивачем товарів.

Суд зауважує, що доводи митного органу про заниження декларантом митної вартості товарів ґрунтуються виключно на припущеннях, що не підтверджені документально.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, як визначено частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже обов`язок щодо доведення правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товарів покладено на митний орган як на суб`єкта владних повноважень.

Однак відповідачем таких доказів суду не надано.

А оскільки в ході судового розгляду належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини 12 статті 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

А тому картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101020/2024/000108 від 14.02.2024 так само належить визнати протиправною та скасувати.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "СВА Інгрідієнтс Груп" повністю.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачу підлягає відшкодуванню сума сплаченого судового збору в розмірі 6 056 грн, платіжне доручення про його сплату знаходяться у матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВА Інгрідієнтс Груп" (вул. Чуднівська, 167, кв.1, м. Житомир, 10005. ) до Львівської митниці (вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000, ) про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/400182/1 від 14.10.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА101020/2024/000108 від 14.02.2024, прийняті Львівською митницею.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВА Інгрідієнтс Груп" понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 13 травня 2025 р.

13.05.25