Справа № 580/3518/25
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 травня 2025 року справа № 580/3518/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи №580/3518/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про стягнення відшкодування шкоди, постановив ухвалу.

01.04.2025 вх.№16398/25 позивач у позовній заяві просить (редакція від 22.04.2025 вх.№20431/25):

- стягнути з військової частини НОМЕР_4 на користь позивача 36898 грн 18 коп на часткове відшкодування шкоди, заподіяної позивачу протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягає у не нарахуванні і невиплаті після 28.02.2025 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/6941/24 від 28.01.2025 грошової компенсації вартості неотриманого речового майна у зв`язку зі звільненням з військової служби 07.05.2024 (часткове, бо розмір стягнення визначено без врахування вартості: 2 комплектів костюма утеплювача; 1 шт. куртки демісезонної; 3 пар рукавичок демісезонних; 2 пар рукавичок тактичних; 2 комплектів беруш спеціальних індивідуальних).

Ухвалою суду від 07.04.2025 позовну заяву залишено без руху, 05.05.2025 суд продовжив строк для усунення недоліків.

07.05.2025 вх.№23359/25 позивач надав до суду заяву на виконання ухвали суду, повідомив, що ненарахуванням і невиплатою позивачу зазначеної грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у зв`язку зі звільненням з військової служби 07.05.2024 на виконання зазначеного судового рішення суду у справі №440/6941/24 від 28.01.2025 відповідач заподіяв позивачу майнової шкоди у розмірі зазначеної компенсації.

13.05.2025 вх.№24395/25 позивач повідомив, що 06.05.2025 надав заяву (складену адвокатом Черевичною Юлією Олексіївною, позивач доповниі і відкоригував) про виконання ухвали суду та просив вирішити питання про прийняття позовної заяви.

Суд перевірив: документ оформлений 06.05.2025 (вихідний день) в системі Електронний суд ЄСІТС і зареєстрований службою діловодства 07.05.2025.

Стаття 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості відповідальності за шкоду, завдану органами державної влади чи місцевого самоврядування та їх посадовими особами, що є відмінними від загальних підстав деліктної відповідальності. У постанові від 22 січня 2025 року (справа № 335/6977/22) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою умовою є наявність трьох елементів (умов): неправомірний характер дії (бездіяльності) цього органу (посадових або службових осіб), наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою. Водночас наявність вини посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою умовою такого виду відповідальності. Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди на підставі статей 1173, 1174 ЦК України. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, що узгоджується з положеннями статей 2 та 4 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, а також зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

До адміністративного суду може звернутися фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб`єктом владних повноважень у зв`язку із винесенням останнім рішення, вчиненням дій або невчинення дій, що вчинені у межах повноважень органу державної влади. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, тобто у правовідносинах, що виникли між позивачем та органом влади.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У порушення приписів КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 визначені про стягнення відшкодування шкоди без одночасності розгляду адміністративним судом в одному провадженні з вимоги вирішити публічно-правовий спір. Покликання на процедури виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі №440/6941/24 щодо грошової компенсації не є вирішенням публічно-правового спору у цій справі, позивачем не зазначено, які саме дії відповідачів він вважає протиправними та, які саме дії зобов`язані вчинити відповідачі на відновлення порушеного права позивача. Суд доходить висновку, що позивач не врахував встановлення судом недоліків позовної заяви - позовні вимоги сформульовані позивачем таким чином, що обраний ним спосіб захисту порушеного права не відповідає вимогам КАС України.

Судове рішення може бути виконано добровільно, або у примусовому порядку. Судовий контроль за виконанням рішень є невід`ємною складовою ефективного правосуддя та гарантією захисту прав людини, включно з громадянами України, які перебувають за її межами. Верховний Суд підтвердив, що після набрання рішенням законної сили суд не втрачає свою юрисдикцію щодо забезпечення його реалізації. В умовах, коли державні органи затягують або формально підходять до виконання рішень, суд може застосовувати механізми контролю, включаючи встановлення строків, зобов`язання подати звіт або накладення штрафу. Саме судовий контроль є ефективним способом поновлення прав і довіри до судової системи (ухвала Верховного Суду від 3 березня 2025 року у справі № 160/5259/20, адміністративне провадження № К/990/2574/22).

Обов`язковою ознакою дій (бездіяльності) та рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що належить судовому захисту.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).

Верховний Суд у справі №440/7433/21 зазначив, що у частині другій статті 45 КАС України наведений перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, який, однак, не є вичерпним, оскільки суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Оскільки позивач не заявляє вимог про вирішення публічно - правового спору, проте заявляє лише вимогу про стягнення часткового відшкодування шкоди, то ці вимоги повинні вирішуватися у порядку цивільного судочинства. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Суд роз`яснює позивачу, що дана справа підлягає розгляду місцевим судом загальної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, що не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. КАС України виокремлено різновиди судового контролю за виконанням судового рішення: накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення штрафу (стаття 382), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383). Законодавець розділив види заяв, з якими звертається позивач до суду та, відповідно, - наявність чи відсутність вимог до оформлення кожної з них. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.10.2018 у справі №556/2081/17.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 45, 170-171, 241-243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №580/3518/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про стягнення відшкодування шкоди.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до адміністративного суду з тим самим адміністративним позовом щодо якого постановлена ухвала про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачу, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС відповідно до підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 1845/О/15-21.

Копію ухвали направити позивачеві.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА