Справа № 601/576/25
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 601/576/25 пров. № А/857/9797/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

за участю секретаря судових засідань Березюка Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2025 року (головуючий суддя: Коротич І.А., місце ухвалення м. Кременець) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 , 13.02.2025 звернувся до суду з позовом, в якому, просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4002860 від 04.02.2025, а провадження по справі закрити.

Обґрунтовує позов тим, що правил дорожнього руху не порушував, дії працівників поліції вважає неправомірними, а оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, щодо її змісту та процедури складення, отже є незаконною та підлягає скасуванню

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2025 року позов задоволено.

Постанову серії ЕНА № 4002860 від 04.02.2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді 510 гривень штрафу за частиною 2 статті 122 КУпАП скасовано.

Закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що на відео з відео-реєстратора поліцейського автомобіля VID-20250204-WA0002 зафіксовано, як транспортний засіб позивача здійснює обгін на перехресті, тим самим порушуючи ПДР України.

Позивач, 28.04.2025 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити та розгляд справи здійснювати без участі позивача.

Відповідачем, 28.05.2024, через підсистему «Електронний суд», подано додаткові пояснення з додатками, зокрема відеозаписи в електронній формі.

Згідно протокольної ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 вирішено, що у відповідності до п. 122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, проводити розгляд цієї справи у змішаній формі: за матеріалами справи в паперовій та електронній формах.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4002860 від 04.02.2025, о 12 годині 30 хвилин 04.02.2025 на автодорозі М-19 Доманове Ковель Чернівці Тереблече, водій транспортного засобу «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , здійснив обгін на перехресті, при цьому порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1, яка розділяє потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги пункту Р. 34 та п. 14.6 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не подано достатніх та переконливих доказів, поза розумним сумнівом, які б підтверджували, що правопорушення, що передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП вчинене позивачем, оскільки згідно статті 9 КУпАП в діях особи повинен бути склад правопорушення, що складається з об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення. Відсутність доказів про наявність в діях позивача всіх складових адміністративного правопорушення робить неможливим його притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 14.6 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Згідно розділу 34 ПДР України «ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА», горизонтальна розмітка має таке значення:

1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки керуючи транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , здійснив обгін на перехресті автодороги М-19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблечне, чим порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1, яка розділяє потоки протилежних напрямків, вимоги пункту розділу 34, п. 14.6 ПДР України, за що передбачено відповідальність частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме на суб`єкта владних повноважень, у розглядуваній справі - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, покладено обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що до матеріалів справи подано, через підсистему «Електронний суд», відеозаписи в електронній формі: VID-20250204-WA0002.mp4, VID-20250204-WA0003.mp4, VID-20250204-WA0004.mp4., VID-20250204-WA0005.mp4., export-4wbn9.mp4, export-vf4dk.mp4.

Відповідач покликається на те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується відео з відео-реєстратора поліцейського автомобіля - VID-20250204-WA0002.

Однак, суд апеляційної інстанції не бере такі покликання до уваги з огляду на таке.

Так, судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис - VID-20250204-WA0002.mp4, однак із цього відеозапису не вбачається, що транспортний засіб під керуванням позивача здійснював обгін на перехресті. Натомість на цьому відеозаписі лише видно як на зустріч автомобілю працівників поліції, рухається транспортний засіб «Audi A4».

Тобто, з цього відеозапису, як і з інших відеозаписів, неможливо встановити факту обгону на перехресті позивачем 04.02.2025 о 12 годині 30 хвилин на автодорозі М-19 Доманове Ковель Чернівці Тереблече транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 «Audi A4».

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності, та мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки доказів вчинення позивачем порушень ПДР України відповідачем не надано, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Тернопільській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 268, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2025 року у справі № 601/576/25 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська

У зв`язку з перебуванням судді Заверухи О.Б. 09.05.2025 у відпустці, повний текст судового рішення складено та підписано 12.05.2024.