Справа № 640/11815/22
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року Справа№640/11815/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРІТЕЙЛ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання противоправним та скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРІТЕЙЛ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.11.2021 № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

П. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року № 3863-ІХ Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі Закон № 3863), який набрав чинності 26 вересня 2024 року), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у справах, розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, здійснює Київський окружний адміністративний суд.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, ця справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Абдукадировій К.Е.

Відповідно до ч. 14 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Оскільки провадження у справі відкрито, суддя приймає справу до свого провадження.

Ухвалою суду від 10 березня 2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу № 640/11815/22.

Справа розглядається одноособово суддею Абдукадировою К.Е. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (в письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Податковий орган неправильно встановив фактичні обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального права. Позивач вказує на те, що акт перевірки та дії щодо проведення фактичної перевірки не можуть бути самостійним предметом оскарження в суді. Також позивач зазначає, що листом від 04 березня 2020 року № 7923/10/10-36-05-06-22 направив заперечення проти акту фактичної перевірки, проте вони були відхилені контролюючим органом. ТОВ "АРІТЕЙЛ" наголошує на тому, що належним чином здійснює облік товарних запасів на складі за місцем їх реалізації, однак зберігання документів здійснюється централізовано за юридичною адресою товариства. Позивач просив врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 09 квітня 2019 року у справі № 804/8017/16, від 08 серпня 2019 року у справі № 804/6009/14, від 19 березня 2019 року у справі № 803/777/17, від 24 квітня 2020 року у справі № 803/1676/16, від 30 квітня 2020 року у справі № 810/2733/15, від 01 жовтня 2020 року у справі № 822/816/16, згідно з якою факт відсутності первинних документів у місці реалізації товарів не доводить складу порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" .

Головне управління ДПС у м. Києві подало відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що під час проведення фактичної перевірки не були надані первинні документи.

Зазначає, що відповідно до ст.20 Податкового кодексу України (далі-ПКУ) контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 85.2 ст.85 ПКУ Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У зв`язку з відсутністю за місцем проведення фактичної перевірки у повному обсязі необхідних документів, які пов`язані з предметом перевірки, працівнику ТОВ «АРІТЕЙЛ» - менеджеру Тарасюк А.В. 08.10.2021 року вручено під особистий підпис перелік документів, які необхідно надати для проведення фактичної перевірки (далі - Перелік) та складено акт про відмову платника податків або його законних представників щодо надання необхідних документів від 08.10.2021 року зареєстрований за № 3057/15-32-07-06.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 12.11.2021 року № відповідає вимогам законодавства, а тому просять відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АРІТЕЙЛ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ).

Па підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (із змінами) (далі - ПКУ) відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 07.10.2021 року №7337-п та направлень від 07.10.2021 року №13810, №13811. №13840. №13811 проведено фактичну перевірку магазину-кафетерію за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 40, де здійснює діяльність ТОВ «АРІТЕЙЛ» () (далі - Товариство) з питань дотримання вимог діючого законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків: обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами- лічильниками: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального: здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку. |

В ході проведення фактичної перевірки Товариства, встановлено наступне:

- порушення порядку встановленого законодавством обліку товарних запасів, а саме: суб`єктом господарювання під час проведення перевірки не надано документи, які підтверджують облік та походження товару, що на момент перевірки знаходились у місці продажу (господарському об`єкті) згідно додатків ТМЦ до акту фактичної перевірки на загальну суму - 69143.00 грн.;

- реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без використання режиму попереднього програмування, а саме відсутній код товарної під категорії УКТ ЗЕД для підакцизних товарів (фіскальний номер РРО , чек №97922 від 12.10.2021 року Вино ігристе Маренго, Цигарки Sobranie Gold, напій на основі вина Фраголіно на загальну суму 335,90 грн., фіскальний номер РРО , чек № 96086 від 12.10.2021 року «Горілка класична Козацька рада 0.25 л.» на суму 59,0 грн.);

- суб`єктом господарювання за період проведення перевірки не надано реєстраційні документи на реєстратори розрахункових операцій, оригінали документів на товар, які підтверджують походження, обпік, переміщення;

- проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій або проведення не на повному суму, а саме: згідно опису наявних готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків, загальна сума виручки у касах склала 18287,40 грн., згідно данних (X- звітів), сума коштів склала 18176, 10, отже, сума яку не проведено через РРО складає 111 грн. 30 коп.

Головне управлінням ДПС у м. Києві, на підставі акту фактичної перевірки № 004456 від 13.10.2021р., винесло податкове повідомлення-рішення від 12.11.2021 року № .

Вказане рішення було оскаржене в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 08.07.2022 року № 22606/15/52/РРО/41135005 у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві, ТОВ АРІТЕЙЛ звернулося до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Положеннями п.п. 80.1, 80.10 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

За правилами п. 86.1, 86.5, 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що акт фактичної перевірки, що складений Головним управлінням ДПС у м. Києві та заперечення ТОВ АРІТЕЙЛ проти акту фактичної перевірки, що викладені у листі у своїй сукупності є документами, на підставі яких контролюючий орган встановлює наявність чи відсутність підстав для винесення податкового повідомлення-рішення. Вказані документи відображають результати перевірки та позицію суб`єкта господарювання щодо висновків, зроблених контролюючим органом за підсумками фактичної перевірки.

Разом з тим зазначена обставина не звільняє суд першої інстанції від обов`язку перевірити фактичну наявність правопорушення, зазначеного в акті фактичної перевірки, та вчинення якого стало підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, як правильно зазначає позивач в адміністративному позові, дії контролюючого органу щодо проведення перевірки та акт фактичної перевірки не можуть бути предметом адміністративного позову. Правомірність таких дій та обґрунтованість висновків, викладених в акті фактичної перевірки може бути оцінена судом виключно у межах справи про оскарження податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що для правильного вирішення цього спору належить перевірити наявність чи відсутність порушень п.п. 11, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та підстав, передбачених ст. 20 вказаного Закону, для накладення на ТОВ "АРІТЕЙЛ" фінансових санкцій.

Згідно з приписами п. 11 ст. 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у редакції, що була чинною на час проведення фактичної перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Як установлено судом та підтверджено матеріалами справи у позивача наявні всі відповідні чеки щодо реалізації алкогольних напоїв та тютюнових з використання режиму попереднього програмування, а саме із зазначеним кодом товарної підкатегорії УКТ ЗЕД для підакцизних товарів (фіскальний номер РРО , чек №97922 від 12.10.2021 року Вино ігристе Маренго, Цигарки Sobranie Gold, напій на основі вина Фраголіно на загальну суму 335,90 грн., фіскальний номер РРО , чек № 96086 від 12.10.2021 року «Горілка класична Козацька рада 0.25 л.» на суму 59,0 грн.).

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у редакції, що була чинною на час проведення фактичної перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно зі ст. 20 зазначеного Закону до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

В акті фактичної перевірки зазначено про виявлення фактів не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Зазначений висновок ґрунтується на тому, що до перевірки не надані первинні документи.

У свою чергу ТОВ "АРІТЕЙЛ", звертаючись до суду із адміністративним позовом, вказує на те, що товарно-матеріальні цінності обліковані у встановленому законом порядку, а первинні документи зберігаються за місцем централізованого ведення бухгалтерського обліку і могли бути надані контролюючому органу на його запит.

На підтвердження своїх доводів позивач надав копію наказу від 26 лютого 2019 року № 2602-Д "Про зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку" , згідно з яким зберігання відповідних документів здійснюється за місцезнаходженням бухгалтерії ТОВ "АРІТЕЙЛ" , а саме - м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10, офіс 313.

Також позивач надав копії видаткових накладних, актів приймання-передачі, накладних на внутрішнє переміщення товарно-матеріальних цінностей між структурними підрозділами ТОВ "АРІТЕЙЛ" , товарно-транспортних накладних.

Суд враховує, що Верховний Суд неодноразово викладав свою позицію щодо застосування положень ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Так, згідно з постановою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 810/3247/16 фінансова санкція, встановлена ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг , може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку. Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні , не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг .

Аналогічна позиція була викладена також у постанові Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі № 804/8017/16, де зазначено, що факт відсутності первинних документів у місці реалізації товарів не доводить склад порушення п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг , оскільки не свідчить про те, що позивачем не ведеться облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Верховним Судом було враховано, що належне ведення бухгалтерського обліку товарних запасів на складі магазину підтверджено накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними на переміщення алкогольних напоїв, відомостями про вантаж, які наявні в матеріалах справи, досліджені судами попередніх інстанцій.

Під час розгляду і вирішення спору суд виходить з того, що в ході фактичної перевірки посадові особи Головного управління ДПС у м. Києві склали відомість, у якій міститься перелік товарів, щодо яких представник ТОВ "АРІТЕЙЛ" не надав первинні документи.

У свою чергу позивач надав до суду засвідчені копії первинних документів, які підтверджують придбання (облік) товарів, відображених у зазначеній відомості та їх переміщення до місця здійснення господарської діяльності ТОВ "АРІТЕЙЛ".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач належними доказами підтвердив проведення у встановленому законом порядку облік товарних запасів на складі та за місцем їх реалізації.

Натомість доводи контролюючого органу про порушення позивачем вимог п. 11,12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг не знайшли свого підтвердження.

За таких обставини позовні вимоги ТОВ "АРІТЕЙЛ" про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом ТОВ "АРІТЕЙЛ" сплатило судовий збір у розмірі 4962,00 грн. згідно з платіжним доручення № 17825 від 22 липня 2022 року.

Зазначені кошти, згідно з правилами розподілу судових витрат, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-139, 143, 159-165, 168, 173, 192-196, 230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АРІТЕЙЛ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.11.2021 № задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 12.11.2021 № .

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРІТЕЙЛ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) - судові витрати з судового збору у розмірі 4962,00 гривень.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 травня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова