Справа № 460/4856/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2025 року м. Рівне №460/4856/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 22.02.2024 № 90 про відмову у призначенні пенсії позивачу;

зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення пенсії за віком з 15.02.2024 відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до його загального страхового стажу період навчання з 01.09.1980 по 17.11.1981.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що в лютому 2024 року він звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії з віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яку за принципом екстериторіальності було скеровано до відповідача-2 для розгляду по суті. Відповідач-2 рішенням від 22.02.2024 № 90 відмовив позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного обсягу страхового стажу на рівні 30 років. Так, відповідач-2 не зарахував до стажу позивача період навчання з 01.09.1980 по 17.11.1981 у зв`язку з відсутністю в архівній довідці інформації про дату та номер наказу про відрахування з навчання до лав Радянської Армії. Такі дії пенсійного органу позивач вважає протиправними, оскільки наданих ним разом з заявою про призначення пенсії документі в сукупності було достатньо для зарахування спірного періоду навчання до страхового стажу та, як наслідок, прийняти позитивне рішення про призначення пенсії. З наведених мотивів, просить позов задовольнити в повному обсязі.

03.06.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач не набув права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Так, відповідач-2 вказує, що за наслідками розгляду наданих позивачем документів встановлено набуття останні 28 років 08 місяців 27 днів страхового стажу. Зокрема, на підставі архівної довідки від 15.09.2023 № 01-23/184 до страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1980 по 17.11.1981, оскільки у такій довідці відсутні дата та номер наказу про відрахування. Разом з тим, в силу вимог статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж позивача має становити 30 років. Таким чином, відповідач-2 стверджує, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову повністю.

17.07.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-2 заперечує щодо задоволення позовних вимог з підстав, тотожних вказаним у відзиві відповідача-1.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 10.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

15.02.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії направлено для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

22.02.2024 Головним управління Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення № 90, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу. Так, за наслідками розгляду заяви позивача та доданих до неї документів пенсійним органом встановлено, що набутий ним страховий стаж становить 28 років 08 місяців 27 днів. Зокрема, за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання за архівною довідкою від 15.09.2023 № 01-23/184 з 01.09.1980 по 17.11.1981, оскільки відсутні дата та номер наказу про відрахування. Необхідний страховий стаж, визначений частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 30 років.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та вважаючи його протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Спірним у цій справі є питання наявності/відсутності підстав для зарахування до загального страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1980 по 17.11.1981.

Вирішуючи вказане питання, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту "д" частини третьої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII), до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з вимогами статті 62 Закону № 1788-XII, статті 48 Кодексу законів про працю України, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Як встановлено судом, для підтвердження періоду навчання у Дубнівському культурно-освітньому училищі Міністерства культури УРСР до заяви про призначення пенсії позивачем долучався диплом серії НОМЕР_1 , виданий 26.12.1984, за змістом якого ОСОБА_1 в 1980 році вступив у зазначений навчальний заклад, а в 1984 закінчив повний курс названого училища. Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 26.12.1984 присвоєно кваліфікацію клубний працівник, керівник самодіяльності театрального колективу.

Відтак, зазначений документи чітко підтверджує період навчання позивача у названому навчальному закладі.

При цьому, матеріалами справи стверджується, що 18.11.1981 позивач був призваний для служби у Збройні Сили срср та звільнений з військової служби 04.02.1984.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 637, для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток №2).

Так, наданим разом з заявою про призначення пенсії військовим квитком серії НОМЕР_2 , виданим 15.11.1981, стверджується, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у Збройних Силах срср в період з 18.11.1981 по 04.02.1984.

Зазначений період строкової військової служби зарахований відповідачами до загального страхового стажу позивача, що не заперечується ними за змістом заяв по суті спору.

Водночас, судом з`ясовано, що у зв`язку з призовом на строкову військову службу з навчального закладу та закінчення навчального закладу після звільнення з військової служби Пенсійними органами вимагалось довідка про уточнення періоду навчання на денній формі навчання у вказаному закладі.

У пункті 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наявною у справі копією архівної довідки ВСП "Дубенський фаховий коледж культури і мистецтв Рівненського державного гуманітарного університету" від 15.09.2023 № 01-23/184 стверджується, що ОСОБА_1 дійсно навчався в Дубнівському культурно-освітньому училищі з 01.09.1980 (нак. № 172 від 22.08.1980 - про зарахування на ІІ спец. курс на базі 10 кл.) по спеціалізації "керівник самодіяльного театрального колективу" стаціонарної форми навчання. В архіві відсутній наказ про відрахування ОСОБА_1 до лав радянської армії. З 26.03.1984 ОСОБА_1 поновлений на навчанні у зв`язку з поверненням з рядів радянської армії (нак. № 66 від 26.03.1984). Відрахований з училища 29.12.1984 (наказ № 272) в зв`язку із закінченням повного курсу навчання стаціонарної форми навчання.

На підставі вказаної довідки, як слідує з наявного у справі розрахунку страхового стажу, відповідач-1 зарахував лише період навчання з 26.03.1984 до 29.12.1984 до загального страхового стажу як період навчання на денній формі навчання в училищі.

Проте, суд зауважує, що в сукупності наданих позивачем пенсійним органам документів стверджується наступне:

в період з 01.09.1980 по 17.11.1981 позивач навчався на денній формі навчання в Дубнівському культурно-освітньому училищі Міністерства культури УРСР;

в період з 18.11.1981 по 04.02.1984 позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах срср;

в період з 26.03.1984 по 26.12.1984 позивач продовжив навчання на денній формі навчання в Дубнівському культурно-освітньому училищі Міністерства культури УРСР.

На переконання суду, наданих позивачем документів в їх сукупності було цілком достатньо для формування у відповідача-1 позитивного висновку щодо можливості зарахування періоду навчання з 01.09.1980 по 17.11.1981 на денній формі навчання (до призову на строкову військову службу) до загального страхового стажу позивача.

На переконання суду, така підстава як відсутність у архівній довідці про навчання посилання на наказ про відрахування із училища у зв`язку з призовом на військову службу жодним чином не спростовують факту навчання ОСОБА_1 в момент призову на службу на денній формі навчання.

Крім того, суд зауважує, що ані Законом № 1058-IV, ані Порядком № 637, не встановлено критерію оцінки наданих документів щодо обов`язкового відображення у них посилання на дату і номер наказу. Встановлення такого критерію відповідачем у даному випадку не обумовлено жодним нормативно-правовим актом.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Водночас, відповідачами не надано доказів здійснення своїх повноважень щодо отримання додаткових документів чи допомоги позивачу в їх отриманні, які були б достатніми для підтвердження або ж спростування факту навчання у спірний період.

Таким чином, наведені вище обставини справи та надані суду докази підтверджують, що позивач до призову на строкову військову службу 18.11.1981 навчався з 01.09.1980 на денній формі навчання у Дубнівському культурно-освітньому училищі Міністерства культури УРСР.

Отже, період навчання позивача у Дубнівському культурно-освітньому училищі Міністерства культури УРСР з 01.09.1980 по 17.11.1981 (01 рік 02 місяці 17 днів) має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Згідно з оскаржуваним рішенням від 22.02.2024 № 90, відповідачем-1 визнається набуття позивачем страхового стажу, за виключенням спірного періоду навчання, обсягом 28 років 08 місяців 27 днів.

З огляду на вказане, підтверджений матеріалами судової справи загальний страховий стаж позивача становить 29 років 11 місяців 14 днів. (28 років 08 місяців 27 днів + 01 рік 02 місяці 17 днів).

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин;) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Суд враховує, що пенсійного віку (60 років) позивач набув 15.07.2023.

Натомість, за призначенням пенсії позивач звернувся 15.02.2024.

Страховий стаж позивача на рівні 28 років 08 місяців 27 днів, який визнається відповідачем-1 за змістом спірного рішення від 22.02.2024 № 90, охоплює періоди трудової діяльності позивача по 31.12.2023 включно, що стверджується наявним в матеріалах справи розрахунком стажу для визначення права ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком.

При цьому, в рішенні про відмову у призначенні пенсії від 22.02.2024 № 90 відповідачем-1 зазначено про те, що позивач працює.

Разом з тим, в матеріалах судової справи відсутні будь-які докази на підтвердження або спростування обставин щодо набуття позивачем додаткового страхового стажу за період з 01.01.2024 по 15.02.2024 (день звернення за призначенням пенсії).

Таким чином, в матеріалах судової справи відсутні належні, допустимі та достатні докази для встановлення точного обсягу набутого позивачем страхового стражу.

Суд наголошує, що в силу вимог частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, враховуючи зміст матеріально-правових вимог, заявлених позивачем до відповідачів, обставини набуття позивачем страхового стажу, відмінного від спірного періоду навчання, та його загальної тривалості не входять до предмета доказування у справі.

Також відсутність в матеріалах судової справи належних, допустимих та достатніх доказів для встановлення точного обсягу набутого позивачем страхового стражу робить неможливим для суду вихід за межі позовних вимог та, відповідно, прийняття судового рішення про зобов`язання відповідачів зарахувати до страхового стажу позивача додаткових періодів трудової діяльності.

Разом з тим, в ході судового розгляду суд встановив, що відповідач-1 безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача період навчання у Дубнівському культурно-освітньому училищі Міністерства культури УРСР з 01.09.1980 по 17.11.1981. Крім того, рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.02.2024 № 90 не містить жодного висновку відповідача-1 щодо наявності або відсутності у позивача страхового стажу за період з 01.01.2024 по 15.02.2024.

Відтак, суд висновує, що прийняттям оскаржуваного рішення від 22.02.2024 № 90 право позивача на соціальний захист (пенсійне забезпечення) було порушено.

А тому, на переконання суду, в даному випадку для забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача слід ухвалити судове рішення про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.02.2024 № 90, а також зобов`язання відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1980 по 17.11.1981 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 15.02.2024 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, у якій колегія суддів дійшла висновку про те, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії.

За наведених обставин, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-2 вчинити дії щодо зарахування стажу та повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії відсутні.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак позовну заяву належить задовольнити частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн, відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії від 22.02.2024 № 90.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Дубнівському культурно-освітньому училищі Міністерства культури УРСР з 01.09.1980 по 17.11.1981 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 15.02.2024, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в даному судовому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири грн, 48 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13.05.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, буд. 10, м. Фастів, Фастівський р-н, Київська обл., 08500; код ЄДРПОУ/РНОКПП 22933548);

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК