Справа № 480/9187/24
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року Справа № 480/9187/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/9187/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сумської митниці про скасування рішення та картки відмови,-

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась з позовною заявою до Сумської митниці (далі - відповідач, Сумська митниця), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UA805000/2024/000015/2 від 03.05.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2024/000138.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФОП ОСОБА_1 зазначив, що до митної декларації № 24UA54U9 від 02.05.2024, поданої з метою митного оформлення 15 товарних найменувань, перелік і опис яких вказаний у графі 31, додавались усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість.

Позивач зауважив на тому, що усі надані до митної декларації товаросупровідні документи, не містили жодних розбіжностей, помилок, ознак підробки та підтверджували відомості, вказані у митній декларації. Ліцензійні та страхові документи не надавались, оскільки імпортовані товари не були об`єктами ліцензування/страхування, а з транспортних (перевізних) документів була надана тільки товаротранспортна накладна, у зв`язку з тим, що умовою поставки визначено CPT UA Sumy (всі витрати на переміщення товарів несе продавець).

ФОП ОСОБА_1 наголосив на тому, що у відповідача були відсутні підстави вимагати надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а метод визначення митної вартості був застосований з порушенням встановленого порядку його застосування, що свідчить про протиправність оскаржуваних рішень та картки відмови.

Ухвалою суду від 22.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/9187/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 06.11.2024, у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відмовлено.

Не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві (а.с. 72-77) Сумська митниця зазначила, що під час здійснення митного оформлення товару по декларації № 24UA54U9 від 02.05.2024 та перевірки наданих документів, спрацювала система АСУР за кодом ризиків 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів.

Здійснюючи перевірку відомостей, вказаних у митній декларації та доданих до неї документів, митним органом було встановлено, що пунктом 2.1 зовнішньоекономічного договору передбачена поставка товарів на умовах СРТ-Суми (Україна) в той час, коли у митній декларації країни відправлення умовою поставки вказано СРТ-Констанца (Румунія), що свідчить про неврахування позивачем у митній вартості транспортних витрат від м. Констанца до державного кордону України.

Пунктом 1.2. договору № 1 від 16.06.2023 визначалось, що загальна сума договору складає 80 000, 00 дол США, а додатковою угодою до цього договору встановлено, що загальна сума договору складається із суми всіх інвойсів до договору протягом усього терміну його дії, що не дає можливості визначити на умовах якого саме договору здійснюється поставка товару, вказаного в наданому до митної декларації інвойсу від 21.12.2023.

Крім того, Сумською митницею було встановлено, що строк дії контракту на момент поставки товару у лютому 2024 року закінчився, специфікації на поставку цього товару не складались, передоплата у розмірі 100% вартості товарів, як то передбачено пунктом 3.1 додаткової угоди № 2А від 28.11.2023, не здійснювалась.

За таких обставин, відповідач дійшов висновку про необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, у зв`язку з чим направила відповідне повідомлення.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 не були надані додаткові документи які б підтвердили заявлену митну вартість, відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості та картка відмови у прийнятті митної декларації, відповідно до яких митна вартість імпортованого товару визначена за другорядним методом з використанням відомостей, що містяться у автоматизованій інформаційній системі.

За таких обставин, Сумська митниця вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

З метою митного оформлення товарів, придбаних відповідно до контракту № 1 від 16.06.2023, ФОП ОСОБА_1 02.05.2024 Сумській митниці була подана митна декларація № 24UA54U9, до якої додавались: пакувальний лист № WL231221 від 21.12.2023, рахунок-фактура (інвойс) № WL231221 від 21.12.2023, коносамент SHZ6002986 від 06.02.2024, автотранспортна накладна № 5254 від 16.04.2024, сертифікат про походження товару № 24С4403А2796/0291 від 18.03.2024, акт про проведення огляду № 24иА500420/2024/000938 від 26.04.2024, зовнішньоекономічний контракт № 1 від 16.06.2023, доповнення до контракту № 2А від 28.11.2023, договір про надання послуг митного брокера № 01/01/2024 від 01.01.2024, SWIFT-платіж від 16.04.2024, експортна декларація № 24ROCT96 від 17.04.2024 та експортна декларація № 40210003 від 31.01.2024.

Під час розгляду поданих документів, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками Держмитслужби (АСАУР) згенеровано наступні профілі ризику:

105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів. Можливе заниження митної вартості транспортного засобу. Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,3,9,11) здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України № 476 від 01.07.2021 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України»

Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 статті 53 МКУ»;

106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»;

203-1 «Проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації»;

902-1 «Застосування ваговимірювальних пристроїв».

Так, за результатами аналізу поданих позивачем документів, порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості подібних товарів, оформлених раніше, відповідачем встановлено необ`єктивність та недостатність документального підтвердження використаних декларантом даних в наданих до митного оформлення документах.

Зокрема, пунктом 2.1 договору № 1 від 16.06.2024 передбачено, що продавець поставляє продукцію на умовах CPT-Суми. (Україна), що вказується в рахунках, відповідно до Інкотермс. Разом з тим, відповідно до наданої митної декларації країни відправлення № 40210003 від 31.01.2024, поставка товару здійснюється Продавцем на умовах CPT-Румунія, що суперечить умовам договору. Тобто, з огляду на вказані умови поставки CPT-Констанца (Румунія), позивачем не враховані витрати на транспортування вантажу від порту доставки (м. Констанца) до пункту пропуску на митному кордоні України.

Крім того, за змістом пункту 1.2. договору № 1 від 16.06.2023, загальна сума договору становить 80 000 доларів США. Втім, згідно з додатковою угодою № 2А від 28.11.2023, пункт 1.2. викладено у наступній редакції: «Загальна вартість договору складається із суми всіх інвойсів до цього договору протягом усього терміну його дії», у зв`язку з чим, неможливо встановити загальну суму договору, кількість поставок товарів та належність наданого інвойсу від 21.12.2023 конкретній поставці товару, що пред`явлений до митного оформлення.

Згідно з пунктом 10.3 договору № 1 від 16.06.2023, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2023, за винятком зобов`язань, передбачених розділом 4 цього Договору. В той же час, відповідно до коносаменту товар відправлено 06.02.2024, тобто, після закінчення строку дії договору, що не дає змоги встановити на яких саме умовах здійснювалась поставка.

Також, відповідачем було встановлено, що за змістом пункту 2.2 додаткової угоди № 2А від 28.11.2023, інвойсу має передувати специфікація на конкретну партію товару, яка не була додана до митної декларації № 24UA54U9 від 02.05.2024.

Не дотримані були позивачем і вимоги пункту 3.1. згаданої додаткової угоди в частині здійснення 100% передоплати за товар, що не дає можливості встановити чи стосується наданий позивачем SWIFT-платіж від 16.04.2024 саме тієї партії товару, яка пред`явлена до митного оформлення, та вимоги пункту 7 договору № 1 від 16.06.2023 в частині надання акту приймання-передачі на підтвердження переходу права власності на товар.

Вважаючи зазначене розбіжностями, які мають вплив на визначення митної вартості товарів, відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та з урахуванням частин другої-третьої статті 53, ФОП ОСОБА_1 зобов`язано протягом 10 календарних днів надати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, а також роз`яснено про можливість надання будь-яких інших документів, які стосуються оцінюваного товару та які б підтверджували заявлену митну вартість.

На виконання вказаної вимоги, листом від 03.05.2024 позивач повідомив відповідача про те що згідно з пунктом 2.1 договору № 1 від 16.06.2024 та інвойсу № WL231221 умови поставки визначені як СРТ-Суми, а у митній декларації країни відправлення № 40210003 від 31.01.2024, умови поставки визначені як CPT-UKR, що свідчить про помилковість тверджень щодо розбіжностей в умовах поставки та зазначення в митній декларації країни відправлення умовою поставки СРТ-Констанца (Румунія).

Також, у вказаному листі ФОП ОСОБА_1 зауважив на тому, що ним подані усі документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України, надати додаткові документи немає можливості, а висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією є не обов`язковим документом та може подаватися лише у разі його наявності.

Отримавши лист, 03.05.2024 Сумська митниця прийняла рішення № UA805000/2024/000015/2 про коригування митної вартості товарів, згідно з яким, митну вартість товарів скориговано за резервним методом визначення митної вартості, з використанням інформації щодо раніше визначених митних вартостей товарів, наявної у митного органу.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості, митний орган визначив ненадання документів, що підтверджують усі числові значення митної вартості товарів.

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем була винесена картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2024/000138.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України (далі Митний кодекс, МК України), митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган має право, серед іншого, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 Митного кодексу).

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, митний орган може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу (ч. 6 ст. 54 Митного кодексу).

Згідно зі статтею 55 Митного кодексу України, якщо митний органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що митна вартість має бути підтверджена належними та достовірними документами. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

У справі що розглядається судом встановлено, що підставою для надсилання позивачу вимог про надання додаткових документів щодо числового значення заявленої митної вартості, Сумська митниця фактично визначила невідповідності в умовах поставки (СРТ-Суми чи СРТ-Констанца), закінчення строку дії договору, наданого на підтвердження придбання товарів, пред`явлених до митного оформлення, відсутність специфікації на конкретну партію товарів, а також недотримання умов договору в частині здійснення 100% передоплати та не надання акту приймання-передачі на підтвердження переходу права власності на товар.

У повідомленні про надання додаткових документів, відповідач зазначив про необхідність надання протягом 10 календарних днів надати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Вирішуючи питання щодо виникнення у Сумської митниці права витребовувати у позивача додаткові документи під час митного оформлення товарів за митною декларацією № 24UA54U9 від 02.05.2024 та, відповідно, права вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, суд зазначає про те, що на виконання приписів норм, які регулюють спірні правовідносини, митний орган зобов`язаний зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви у достовірності заявленої митної вартості, причини неможливості її перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження заявленої у митній декларації № 24UA54U9 від 02.05.2024 митної вартості товару, який ввозився на територію України, ФОП ОСОБА_1 надало відповідачу, зокрема, договір № 1 від 16.06.2023 та додаткова угода № 2А від 28.11.2023, рахунок-фактура (інвойс) № WL231221 від 21.12.2023, пакувальний лист № WL231221 від 21.12.2023, коносамент SHZ6002986 від 06.02.2024, автотранспортна накладна № 5254 від 16.04.2024, SWIFT-платіж від 16.04.2024 та декларації країни відправлення № 40210003 від 31.01.2024 та № 24ROCT96 від 17.04.2024.

Зі змісту договору № 1 від 16.06.2023 та рахунку-фактури (інвойсу) № WL231221 від 21.12.2023 убачається, що умовами поставки визначено СРТ-Суми (Україна). Такі самі умови поставки (СРТ-UKR) визначені і у декларації країни відправлення № 40210003 від 31.01.2024. Також, про транспортування товару саме продавцем, свідчать і коносамент № SHZ6002986 від 06.02.2024 та автотранспортна накладна CMR № 5254 від 16.04.2024.

Крім того, як у митній декларації № 24UA54U9 від 02.05.2024, так і у рахунку-фактурі (інвойсі) № WL231221 від 21.12.2023, у SWIFT-квитанції від 16.04.2024, у пакувальному листі та транзитній митній декларації типу Т1 № MRN 24ROCT96 від 17.04.2024, вказана вартість товару 26 903, 67 дол США.

На переконання суду, зазначені документи, належним чином підтверджують заявлену митну вартість товарів, не містять розбіжностей чи ознак підробки, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для витребування у позивача додаткових документів.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи Сумської митниці стосовно закінчення строку дії договору, наданого на підтвердження придбання товарів, пред`явлених до митного оформлення, відсутність специфікації на конкретну партію товарів, а також недотримання умов договору в частині не надання акту приймання-передачі на підтвердження переходу права власності на товар, оскільки по-перше, товар було відправлено позивачу до 31.12.2023, тобто, під час дії договору, а по-друге, ці обставини не викликають обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, не свідчать про неповноту поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів чи наявності у них розбіжностей та ознак підробки.

Також суд не враховує і посилання відповідача на недотримання умов договору в частині здійснення 100% передоплати, оскільки під час митного оформлення імпортованих товарів, ФОП ОСОБА_1 надавав митному органу SWIFT-квитанцію від 16.04.2024 про оплату 26 903, 67 дол США, а порушення строків оплати у ситуації що розглядається, може бути підставою для притягнення порушника до відповідальності і не може впливати на визначення митної вартості.

Крім того, суд наголошує на тому, що саме по собі встановлення нижчого рівня цін на подібні товари, не зумовлює виникнення у митного органу права витребовувати додаткові документи за умови, якщо подані документи не містять розбіжностей, суперечностей чи неточностей та у них відсутні ознаки підробки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про невідповідність оскаржуваних рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та про наявність підстав для задоволення позовних вимог про їх скасування.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сумської митниці про скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UA805000/2024/000015/2 від 03.05.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2024/000138.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик