Справа № 440/14944/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 р.Справа № 440/14944/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/14944/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ", звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просило:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.08.2024;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.08.2024.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 р. та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме, Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" здійснює свою господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі пальним. Позивач є платником ПДВ.

На підставі Наказу ГУ ДПС у Харківській області № 3224-п від 22.07.2024 контролюючим органом проведено фактичну перевірку ТОВ "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" на АЗС за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 130-а.

За результатами перевірки 02.08.2024 складено Акт фактичної перевірки № 36072/20-40-09-02-03/44702151, в якому податковий орган зафіксував порушення позивачем п. 85.2 стаття 85 Податкового кодексу України; підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України; статті 226 Податкового кодексу України; статті 11 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального".

На підставі зазначеного акта фактичної перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.08.2024:

форми "ПС" № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020,00 грн,

форми "ПС" № 122690902 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 140000,00 грн.

Не погодившись з позицією контролюючого органу та спірними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідача обґрунтовані, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.

Зокрема, як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

А відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 цієї статті, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Своєю чергою, у силу пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 85.4 статті 85 ПК України визначено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

За змістом підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Згідно з підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу XX ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Абзацом четвертим пункту 18 підрозділу 5 розділу XX ПК України передбачено, що норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються з 1 липня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу); з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу); з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).

Згідно пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, предметом спору у цій справі є правомірність податкових повідомлень-рішень податкового органу про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення вимог ПК України, прийнятих за результатами фактичної перевірки ТОВ "Оіл Центр Рітейл".

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" під час проведення перевірки за адресою: вул. Академіка Павлова, 130-А, м. Харків надано контролюючому органу Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (надалі - Свідоцтва) на рівнеміри магнітострикційні моделі VEEDER - ROOT із заводськими номерами № 138704, № 137125, № 137215, № 137216, № 137127, № 137096, № 137393, що підтверджується отриманими контролюючим органом під час проведення заходу контролю копіями відповідних Свідоцтв, що засвідчені підписом менеджера ОСОБА_1 .

Відповідач зазначає, Довідкою про розпорядника акцизного складу пального, на акцизному складі ТОВ "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" за уніфікованим номером 1020480 зареєстровані рівнеміри-лічильники іншої моделі, ніж ті, щодо яких контролюючому органу надано документи під час проведення перевірки, а саме: FAFNIR із заводськими номерами № 137125, № 138704, № 137215, № 137216, № 137127, № 137096, № 137393.

За твердженнями відповідача, рівнеміри-лічильники VEEDER - ROOT із заводськими номерами № 138704, № 137125, № 137215, № 137216, № 137127, № 137096, № 137393 не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі на акцизному складі, що використовує ТОВ "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ".

Крім того, з огляду на ненадання на перевірку документів про повірку рівнеміра-лічильника моделі FAFNIR, податковий орган констатував порушення позивачем вимог п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Оцінюючи наведені доводи податкового органу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наступне.

З аналізу положень підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України слідує, що розпорядники акцизних складів зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Згаданими вище приписами підрозділу 5 Розділу XX ПК України встановлено строки для виконання обов`язку платником податку для облаштування акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі та реєстрації таких в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а також передбачено дату з якої до таких платників застосовуються норми пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України.

У свою чергу, складом правопорушення, визначеного пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, за вчинення якого передбачена штрафна санкція, є саме необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Аналогічні висновки щодо застосування вищезгаданих норм права наведені у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 580/9246/21, від 04.04.2024 у справі № 420/20864/23, від 18.04.2024 у справі № 640/5202/22, від 02.07.2024 у справі № 520/5288/21.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ» на господарській одиниці за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 130-а використовуються сім резервуарів та сім рівнемірів лічильників.

ТОВ «ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ» на виконання вимог податкового законодавства було здійснено реєстрацію акцизного складу за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 130-а. Також, здійснено в Єдиному державному реєстрі реєстрацію витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарах із зазначенням інформації про них, що передбачена нормами законодавства, в тому числі щодо назви моделі - FAFNIR.

Судом встановлено, що основним видом здійснення Товариством господарської діяльності згідно КВЕД є: роздрібна торгівля пальним (основний) (47.30), а також іншими супутніми товарами. Господарська діяльність ТОВ «ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ» здійснюється шляхом продажу пального та інших товарів на орендованих об`єктах АЗС, що знаходяться в користуванні Товариства на підставах, визначених законодавством, а саме на підставі договорів оренди: АЗС 039 Дніпропетровська обл., Криничанський р-н., с. Українка, вул. Дорожна 10 АЗС 079 Закарпатська обл., Іршавський р-н., с. Гребля, вул. без назви, 341 АЗС 083 Закарпатська обл., Мукачівський р-н., с. Зняцьово, вул. Центральна, 68Б АЗС 087 Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Кінчеш, автошлях Кінчеш-Розівка АЗС 089 Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Холмок, вул. Свободи, 1А АЗС 106 Полтавська обл., Великобагачанський р-н., с. Коноплянка, вул. Шевченка, 6Б АЗС 110 Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Чкалова, 213 АЗС 111 Полтавська обл., Кременчуцький р-н., с. Недогарки, вул. Київська, 320 АЗС 113 Полтавська обл., Пирятинський р-н., с. Вікторія, вул. Київська, 1 АЗС 114 Полтавська обл., м. Полтава, вул. Серьогіна, 4А АЗС 115 Полтавська обл., Полтавський р-н., с. Горбанівка, Київське шосе, 31 АЗС 118 Сумська обл., м. Суми, вул. Металургів, 17А АЗС 123 Харківська обл., м. Харків, вул. Павлова Академіка, будинок 130А АЗС 124 Харківська обл., Харківський р-н., с. Коваленки, вул. Київський шлях, 2 АЗС 125 Харківська обл., Харківський р-н., смт. Бабаї, вул. Червоних Партизанів , 18А АЗС 131 Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Валі Котика. Всі вищезазначені автозаправні станції у відповідності до вимог статті 230 Податкового кодексу України обладнані рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в установленому законодавством порядку

При цьому, автозаправні станції обладнані рівнемірами-лічильниками як моделі FAFNIR так і моделі VEEDER ROOT.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, на АЗС за адресою: м. Харків, вул. Павлова Академіка, будинок 130А зареєстровано сім резервуарів та сім рівнемірів-лічильників виробник «FAFNIR» за номерами №137125, 138704, 137215, 137216, 137127, 137096, 137393. Вказана обставина не заперечується ні актом фактичної перевірки, ні відповідачем в ході розгляду справи.

На виконання вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» ТОВ «ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ» було вчинено дії щодо проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки - рівнемірів магнітострикційних, якими обладнано автозаправні станції, в тому числі як моделей FAFNIR так і моделей VEEDER ROOT, зокрема і рівнемірів магнітострикційних, якими обладнаний акцизний склад за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 130-А.

Колегія суддів звертає увагу, що акт фактичної перевірки не заперечує обставини, що на рівнеміри магнітострикційні, якими обладнано акцизний склад за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 130-А, за заводськими номерами №137125, 138704, 137215, 137216, 137127, 137096, 137393 надавались свідоцтва про їх повірку.

Крім того, судом першої інстанції проігноровано пояснення ТОВ «ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ» про виявлення в свідоцтвах про повірку законодавчо регульованого засобі вимірювальної техніки технічних описок при позначенні моделі рівнемірів магнітострикційних як «VEEDER ROOT» замість правильної «FAFNIR» та про отримання свідоцтв на рівнеміри магнітострикційні за заводськими номерами №137125, 138704, 137215, 137216, 137127, 137096, 137393 із правильним зазначенням їх моделі, а саме «FAFNIR».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що рівнеміри магнітострикційного типу зав. №137125, 138704, 137215, 137216, 137127, 137096, 137393 мали позитивні результати повірки під час фактичної перевірки, при цьому помилка (описка) у зазначенні моделі рівнеміра у Свідоцтвах про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки не може вважатися відсутністю позитивного результату повірки таких рівнемірів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить висновку, що у спірних відносинах не було підстав для притягнення позивача до відповідальності та застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України.

В свою чергу відповідачем не спростовано доводи позивача про помилковість висновків податкового органу щодо вчинення ТОВ "Оіл Центр Рітейл" порушень вимог пункту 85.2 ст. 85 та підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

За вищевикладених обставин, судова колегія погоджується з доводами позивача про помилковість висновків податкового органу щодо вчинення ТОВ "Оіл Центр Рітейл" порушень вимог пункту 85.2 статті 85, підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги ТОВ "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № від 29.08.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 грн та податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № від 29.08.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 140 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати за подання адміністративного позову в розмірі 3028 грн. 00 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 4542 грн. 00 коп, а всього 7570 грн 00 коп. підлягають стягненню на користь ТОВ "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 по справі № 440/14944/24 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 29.08.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 29.08.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 140 000,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ЦЕНТР РІТЕЙЛ" судові витрати за подання адміністративного позову та за подання апеляційної скарги в загальному розмірі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 коп, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 13.05.2025 року