Справа № 140/4402/24
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/4402/24 пров. № А/857/20616/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року у справі № 140/4402/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

суддя в І інстанції Волдінер Ф.А.,

дата ухвалення рішення 12.07.2024,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» (далі ТОВ «ДОК-АГРО», позивач) до Волинської митниці, в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 24.10.2023 №UА205140/2023/000646/2 про коригування митної вартості товарів;

2) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Волинської митниці № UА205140/2023/007070 від 24.10.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення про коригування митної вартості товарів відповідач прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, та в порушення положень Митного кодексу України митний орган не навів аргументованих доводів на підтвердження висновків про неповноту відомостей щодо складових митної вартості.

Позивач зазначає, що декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну товару.

Натомість, зазначені митницею у повідомленні декларанту та у рішенні про коригування митної вартості зауваження та розбіжності, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття спірного рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у цій справі, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 24.10.2023 №UА205140/2023/000646/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205140/2023/007070 від 24.10.2023; стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у розмірі 7686,00 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Апелянт вказав, що відбулося автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР по митній декларації №23UA30U8 від 23.10.2023 за кодом: 101-1, 103-1, 105-2, 202-1, 911-1, основним з яких є 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», де у повідомленні зазначалося: Товар(и) № 1, 2, 3, 4, 5, 6: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік. Відповідно, слід вчинити наступні дії: Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів.

Вказане призвело до обґрунтованих сумнівів митниці в частині підтвердження складових митної вартості товару. Адже у відповідності до п. 5 ст. 54 Митного кодексу України (далі МК України) митні органи з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів мають право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа та розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Під час перевірки документів поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані підтвердження митної вартості, не містять усіх даних. Необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

- рахунок про надання транспортних витрат № TG191023021 від 19.10.2023, довідка про перевезення № 12586 від 19.10.2023, містить інформацію щодо експедиторських витрат у сумі 2400 грн, однак вони не були включені до митної вартості. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих товарів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в т.ч. надання послуг на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів;

-прайс-лист № б/н від 28.06.2023 містить цінову пропозицію на заявлений товар, що імпортується, тоді як відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу

Таким чином саме під час опрацювання документів, які підтверджують митну вартість і встановлено вказані розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість та, як наслідок,, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи.

Згідно з вимогами наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» та згідно ст.ст. 53-54 МК України запропоновано подати додаткові документи.

Декларант надав додаткові документи: платіжний документ від 03.08.2023, специфікацію №8 від 01.08.2023, Лист-додаткові пояснення №24/10 від 24.10.2023 ТОВ «ДОК-АГРО» щодо поданих до митного оформлення документів.

Таким чином, декларантом не було усунуто чи спростовано зазначені митним органом неточності та розбіжності щодо числових значень складових заявленої митної вартості

Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.

Вартість ввезеного позивачем товару ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Тому митну вартість товару по рішенню про коригування митної вартості від 24.10.2023 № 205140/2023/000646/2 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: товар №2 - 3,83 дол. США, за МД №UA100180/2023/511909 від 05.08.2023, товар №3 - 2,09 дол. США за МД № UA100180/2023/512396 від 10.08.2023, товар №5 - 2,29 дол. США за МД № UA100180/2023/512460 від 14.08.2023.

Декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД №23UA77U0 від 24.10.2023 з наданням гарантій, передбачених ч. 7 ст. 55 МК України.

З огляду на все вищевказане, вважаємо, що рішення про коригування митної вартості товарів від 24.10.2023 №205140/2023/000646/2 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, положень Митного кодексу та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, а тому є законним та обґрунтованим.

Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного №UA205140/2023/007070 від 24.10.2023 містить причини відмови, вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також в ній вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову. Тобто вона цілком відповідає положенням Митного кодексу України та Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631.

Крім того, витрати на послуги офіційного перекладу у сумі 1 630, 00 гривень є завищеними виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру.

Апелянт просив рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у справі №140/4402/24 скасувати та прийняти постанову, якою у позові відмовити повністю.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Суд першої інстанції вважав, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України, оскільки у ньому, крім номера та дати МД (МД №UA100180/2023/511909 від 05.08.2023; МД №UA100180/2023/512396 від 10.08.2023; МД №UA100180/2023/511909 від 14.08.2023), на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у спірному випадку митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач через уповноваженого декларанта надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення належить задовольнити.

Отже, враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/006256 винесена з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 07.09.2023 №UA205140/2023/000646/2, яке судом визнано протиправним та скасовано, тому вказана картка відмови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Враховуючи те, що суд першої інстанції задоволив позов повністю, то на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуто 7686,00 грн судових витрат, в тому числі: судовий збір в сумі 6056,00 грн та 1630,00 грн витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 01.08.2023 між позивачем ТОВ «ДОК-АГРО» (покупець) та компанією LIANYUNGANG CHEMI-VIT INTERNATIONAL CO.LTD (China) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №01/08/2023, за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі в порядку і строки, встановлені даним Контрактом товару.

У специфікації від 01.08.2023 №1 до контракту сторонами узгоджено поставку товару (вісім найменувань) на загальну суму 50175,00 доларів США.

23.10.2023 декларант - Приватне підприємство «Тріада» в інтересах ТОВ «ДОК-АГРО» на митний пост Волинської митниці подав МД №23UA30U8 з метою митного оформлення імпортованого товару:

1. «Вінілові полімери (полівінілпїрролідон) у первинних формах:

- продукт PVP К17 USP, хімічна формула: (C6H9NO) n. номер CAS: 9003-39-8 характеристика: К значення 17,2, вологість - 3,5%, значення РН (5% у воді) 4,9, 1- вінілпірролідон-2-ОNЕ% 0.00051% залишки від запалювання 0,046%, азот - 11,5%, альдегіди - 0,000122% у вигляді порошку білого або жовтувато-білого кольору, вага нетто - 500 кг. Дата виробництва 05/05/2023, термін придатності: 04/05/2026, партія №К17-230501;

- продукт PVP К25 USP, хімічна формула: (C6H9NO) n. номер CAS: 9003-39-8 характеристика: К значення 25,14, вологість - 3,34%, значення РН (5% у воді) 3,93, 1 - вінілпірролідон-2-СМЕ% 0.01% залишки від запалювання - 0,01%, азот - 11,7%, альдегіди - 0,03% у вигляді порошку білого або жовтувато-білого кольору, вага нетто - 500 кг. Дата виробництва 09/07/2023, термін придатності: 08/07/2026, партія N9K25-230703;

- продукт PVP КЗО USP, хімічна формула: (C6H9NO) n. номер CAS: 9003-39-8 характеристика: вода - 2,9%, залишки від запалювання - 0,042%, К значення 30,2, азот - 12,2%, вінілпірролідон-0,052%, значення РН 3,5 у вигляді порошку білого кольору, вага нетто - 500 кг. Дата виробництва 08/08/2023, термін придатності: 07/08/2026, партія №20230806; Призначення косметична промисловість, харчова промисловість. Розфасована та упаковані в 60 пластикові бочки вагою по 25 кг. кожна. Товарна марка: немає даних, Виробник: Ningbo Wanglong, CN не є товарами подвійного використання».

2. «Сорбінова кислота харчова (гекса-2, 4-дієнова кислота) - sorbic acid food grade, хімічна формула: (С6Н802) з вмістом основної речовини 99,26%, залишки від запалювання (сульфатна зола) - 0,03%, вода - 0,25%, CAS No: 110-44-1, у вигляді кристалів безбарвного або білого кольору Вага нетто - 2000 кг. Розфасована та упаковані в 80 паперових мішків вагою по 25 кг. кожний Дата виробництва 21/06/2023, термін придатності: 20/06/2025, партія №012306211. Призначення це харчовий консервант, який захищає багато видів харчових продуктів від псування, дріжджів та цвілі Товарна марка: немає даних» Виробник: Ningbo Wanglong, CN Див. «електронний інвойс».

3. «Бурштинова кислота - Succinic Acid (етан -1, 2-дикарбонова кислота) хімічна формула: С4Н604 з вмістом основної речовини мін 99,69%, залишки від запалювання- 0,020%, хлоридо - 0,005%, сульфати - 0,006%, CAS No. 110-15-6 у вигляді кристалів безбарвного або білого кольору Вага нетто - 3500 кг. Розфасована та упаковані в 80 паперових мішків вагою по 25 кг. кожний Дата виробництва 03/08/2023, термін придатності: 02/08/2025, партія №20230803. Застосовується як ароматизатор для харчових продуктів та напоїв, також як проміжний засіб для барвників, парфумерії, лаків, фотографічних хімікатів, алкідних смол, пластифікаторів, хімічних речовин для обробки металів. Товарна марка: немає даних, Виробник: Anhui Sanxing, CN не є товаром подвійного використання».

4. «Яблучна кислота - DL-MALIC ACID (хімічна формула (НООС-СН (ОН)- СН2С00Н)) (CAS№ 6915-15-7) хімічна формула С4Н605 із вмістом основної речовини 99,4%, залишки від запалювання- 0,05%, фумарова кислота - 0,94%, малеїнова кислота -0,03%, у вигляді білого кристалічного порошку Вага нетто - 6000 кг. Розфасована та упаковані в 240 паперових мішків вагою по 25 кг. кожний Дата виробництва 12/06/2023, термін придатності: 11/06/2025, партія №230612. Застосовується як харчова добавка (Е296) природного походження при приготуванні прохолодних напоїв та кондитерських виробів, також застосовується як компонент у складі різних косметичних засобів. Товарна марка: немає даних» Виробник: Changzhou Changmao, CN не є товаром подвійного використання».

5. «Винна кислота - DL-Tartaric Acid Mono номер CAS 147-71-7, хімічна формула С4Н606 із вмістом основної речовини 99,73%, у вигляді кристалів білого кольору Вага нетто - 1500 кг. Розфасована та упаковані в 60 паперових мішків вагою по 25 кг. кожний Дата виробництва 15/08/2023, термін придатності: 14/08/2025, партія №АВ2308061 Застосовується в харчовій промисловості, також в ветеринарії для виробництва ветпрепаратів. Товарна марка: немає даних Виробник: Ninghai Organic Chemical, CN, не є товаром подвійного використання».

6. «Лактат кальцію-Caicium Lactate (молочна кислота) Номер CAS: 814-80 226867-84-5, хімічна формула СбНЮСаОб, 5Н20; Са (C3H503) 2 5Н20 СбНІОСаОб з вмістом основної речовини 99Д9%, у вигляді кристалічного порошку білого кольору. Розфасована та упаковані в 180 паперових мішків вагою по 25 кг. кожний. Дата виробництва 28/07/2023, термін придатності: 27/07/2025, партія №230728180. Застосовується в харчовій промисловості для поліпшення борошна і хліба, а також якості регулятора кислотності. Товарна марка: немає даних. Виробник: Ruipu Bioengineeing, CN не є товаром подвійного використання».

До митної декларації для підтвердження митної вартості додано: митну декларацію 23UA30U8 від 23.10.2023; контракт купівлі - продажу №01082023 від 01.08.2023; специфікацію №1 від 01.08.2023 до контракту купівлі - продажу №01082023 від 01.08.2022; проформу-інвойс №LYG-1096DO від 01.08.2023; комерційний інвойс N9LYG-1096DO від 16.08.2023; swift від 03.08.2023 на суму 50175,00 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за Контрактом №01082023 від 01.08.2023, специфікацією №1 від 01.08.2023); коносамент №71 від 21.08.2023; договір транспортного експедирування №10.01.2022/93ОД від 10.01.2022; рахунок №TG191023021 від 19.10.2023; договір (контракт) про перевезення №219-Д від 16.10.2023; довідку про транспортні витрати №519 від 20.10.2023; рахунок на оплату №1046 від 20.10.2023; автотранспортну накладну (CMR) 12586 від І8.10.2023; довідку про транспортні витрати по доставці вантажу 12586 від 19.10.2023; страховий поліс №BC05N06528 від 20.08.2023; сертифікат про походження товару 23С3207М0172/00037 від 16.08.2023; сертифікати якості від 16.08.2023 - 6 шт; договір №089 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 17.03.2023; пакувальний лист від 16.08.2023.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту вказано на такі зауваження: 1) рахунок про надання транспортних витрат №ТG191023021 від 19.10.2023, довідка про перевезення №12586 від 19.10.2023, містить інформацію щодо експедиторських витрат у сумі 2400 грн, однак вони не були включені до митної вартості; 2) прайс-лист №б/н від 28.06.2023 містить цінову пропозицію на заявлений товар, що імпортується, тоді як до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу. Одночасно запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; банківські (платіжні) документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні документи та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого за товару - за бажанням декларанта.

У додаткових поясненнях від 24.10.2023 №24/10 повідомив, що ТОВ «ДОК-АГРО» надано в повному обсязі всі необхідні документи для розмитнення товару за вартістю, яка була визначена сторонами правочину та чітко прослідковується в наданому пакеті документів для митного органу.

24.10.2023 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UА205140/2023/000646/2. Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності. Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації в ЄАІС Держмитслужби на рівні товар №2 3,83 дол.США за МД№UA100180/2023/511909 від 05.08.2023; товар №3 2,09 дол.США за МД№UA100180/2023/512396 від 10.08.2023; товар №5 2,29 дол.США за МД№UA100180/2023/511909 від 14.08.2023.

Також 24.10.2023 Волинська митниця сформувала картку відмови в митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/007070.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA77U0 від 24.10.2023 із застосуванням положень ч. 7 ст. 55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно із положеннями п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами ст.ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частиною 1 ст. 51, ч. 1 ст. 52 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

За ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначено таку конструкцію регулювання митних відносин, за якою визнається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч. 3 цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Наведені приписи законодавства з питань митної справи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Отже, право митного органу на витребування додаткових у декларанта документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до роз`яснень, які наведені у постанові Пленуму ВАС України №2 від 13.03.2017 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012 року», факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч. 3 ст. 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

В пункті 2 ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Своєю чергою, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товарів подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.

Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання ввезених товарів, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють їх вартість, відповідачем не доведено.

Як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, подані декларантом документи в своїй сукупності підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Передумовою для прийняття оскаржених рішень слугувала наявність розбіжностей в документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, а саме (із урахуванням доводів відповідача в суді):

- Рахунок про надання транспортних витрат №TG191023021 від 19.10.2023, довідка про перевезення №12586 від 19.10.2023 містить інформацію щодо експедиторських витрат у сумі 2400, однак вони не були включені до митної вартості. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих товарів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в т.ч. надання послуг на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону, є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів;

- Прайс-лист №б/н від 28.06.2023 містить цінову пропозицію на заявлений товар, що імпортується, тоді як відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупцівта містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Так, для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією наступні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України: митну декларацію 23UA30U8 від 23.10.2023; контракт купівлі - продажу №01082023 від 01.08.2023; специфікацію №1 від 01.08.2023 до контракту купівлі - продажу №01082023 від 01.08.2022; проформу-інвойс №LYG-1096DO від 01.08.2023; комерційний інвойс N9LYG-1096DO від 16.08.2023; swift від 03.08.2023 на суму 50175,00 дол. США із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: за Контрактом №01082023 від 01.08.2023, специфікацією №1 від 01.08.2023); коносамент №71 від 21.08.2023; договір транспортного експедирування №10.01.2022/93ОД від 10.01.2022; рахунок №TG191023021 від 19.10.2023; договір (контракт) про перевезення №219-Д від 16.10.2023; довідку про транспортні витрати №519 від 20.10.2023; рахунок на оплату №1046 від 20.10.2023; автотранспортну накладну (CMR) 12586 від І8.10.2023; довідку про транспортні витрати по доставці вантажу 12586 від 19.10.2023; страховий поліс №BC05N06528 від 20.08.2023; сертифікат про походження товару 23С3207М0172/00037 від 16.08.2023; сертифікати якості від 16.08.2023 - 6 шт; договір №089 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 17.03.2023; пакувальний лист від 16.08.2023.

Зокрема, контрактом №01082023 від 01.08.2023 визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця. До контракту складено специфікацію №1 від 01.08.2023 щодо конкретного товару, кількості, вартості: загальна кількість 91000,00 кг загальною вартістю 50175,020 доларів США, умови поставки: CIF, Гданськ, Польща,; умови передоплати 100%; термін поставки 60 днів з лдати коносаменту.

Відповідно до інвойсу від 01.08.2023 вартість товару становить 50175 доларів США. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару (вид, кількість, пакування), ціну.

Ціна товару в інвойсі відповідає фактурній вартості, зазначеній у графі 22 в МД №23UA0U8.

Щодо зауважень митного органу в частині того, що прайс-лист №б/н від 28.06.2023 виданий на конкретну партію товару, а не у відповідності до ГАТТ стосується всього асортименту товару та цін на нього, які пропонує купити продавець, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідач в оскаржуваних рішеннях не посилається на жодну норму законодавства України або міжнародного законодавства, яка б зобов`язувала сторони договору купівлі-продажу виконувати умови договору відповідно до прайс-листів, калькуляцій, комерційних пропозицій. Не міститься такої вимоги у і договорі, на підставі якого здійснювався продаж товару, щодо якого застосоване коригування його митної вартості. Крім того, посилання як на складову та підставу визначення митної вартості товару на підставі прайс-листа виробника товару є безпідставними, оскільки обов`язкове подання такого документу частиною 2 статті 53 МК України не передбачено.

Поряд з цим, прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів. По-друге, це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. По-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може вказувати на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

На законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який продавець може оформлювати в довільній формі та на власний розсуд. Тому будь-які сумніви в правильності складання прайс-листа не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.

Аналогічні висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі №810/690/17 та від 10 травня 2023 року по справі №815/1780/17.

Суд першої інстанції достеменно встановив та надав вірну оцінку відносинам позивача та ТОВ «Таніт Груп» (експедитор), між якими укладенодоговір транспортного експедирування №10.01.2022/9310Д, відповідно до умов якого експедитор зобов`язується за дорученням клієнта та за його рахунок надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експертно-імпортних та транзитних вантажів клієнта, організацію виконання митних формальностей, здійснення операцій, пов`язаних з пред`явленням митному органу до митного оформлення товарів, транспортних засобів та інших вантажів клієнта та документів на них, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (п.1.1. договору). Клієнт зобов`язується оплачувати послуги експедитора, а також відшкодовувати додаткові витрати, в тому числі, але не виключно витрати з демереджу, детеншну, понаднормового простою, зберігання, зважування, навантаження, розвантаження, які виникли у Експедитора при виконанні цього Договору, якщо такі витрати не виникли з вини Еспедитора (п.п.2.4.13. п.2.4. договору).

Згідно з рахунком №TG191023021 від 19.10.2023 та довідкою про транспортні витрати по доставці вантажу №12586 від 19.10.2023, вартість транспортно-експедиційного обслуговування за межами території України у порту Гданськ за коносаментом EAGLV71 вантажу в контейнері EGHU3439068 складає 41189,70 грн та включено до митної вартості.

Апеляційний суд встановив, що експедиторська винагорода у сумі 2400 грн., яка зазначена у рахунку №TG191023021 від 19.10.2023 це винагорода експедитора за надання послуг з перевезення по території України, тому позивач правомірно не включив її до митної вартості товару.

Вказані документи надані Волинській митниці, а тому у відповідача була можливість для перевірки складових митної вартості товару, вказаної декларантом у митній декларації №23UA30U8 від 23.10.2023.

Отже, у рішенні відповідачем не обґрунтовано підстав для можливого заниження позивачем транспортних витрат та наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей.

Отже, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження.

Водночас, спрацювання системи управління ризиками АСАУР є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Також в ЄАІС ДФС України є відсутньою інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

З урахуванням викладеного, позивач відповідно до вимог ст.ст.52, 53 МК України подав всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в ч.3 ст.53 МК України, і відповідач не мав підстав для прийняття оскаржених рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Колегія суддів погоджується з послідовним висновком суду першої інстанції про те, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто, підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4 і 5 ст.58 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом п .2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затв. наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019р. у справі №825/648/17.

Між тим у спірному рішенні митний орган вказав, що у зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а, 2б з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні або подібні (аналогічні) товари, методу 2в та 2г з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість товару 2, 3, 5 визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на півні товар №2 3,83 дол.США за МД №UA100180/2023/512460 від 05.08.2023; - товар №3 2,09 до. США за МД №UA100180/2023/512396 від 10.08.2023; - товар №5 2,29 дол. США за МД №UA100180/2023/512460 від 14.08.2023, з врахуванням положеньст. 64 МК України, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

За таких обставин, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

За усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/17 дійшов висновку про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про розмитнення у попередніх періодах аналогічних товарів із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, апеляційний суд вважає, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому, зазначені документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас, такі підтверджували числові значення митної вартості.

Разом з тим, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо непідтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Враховуючи вищезазначене, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

За таких обставин визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000646/2 від 24.10.2023, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/007070 від 24.10.2023 не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із залученням перекладача, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 137 КАС України, розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

Положеннями ч. 7 ст.137 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з вимогами ч. 8 ст.137 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач заявив про понесення відповідних витрат у сумі 1630,00 грн, на підтвердження чого надав до суду: рахунок-фактуру №КІ-000053 від 29.04.2024 на суму 1630,00 грн (надання письмового перекладу документів з англійської мови на українську та навпаки: проформи інвойсу №LYG-1096DO від 01.08.2023 (530 грн); комерційного інвойсу від 16.08.2023 (600 грн); swift №230803/002263053 від 03.08.2023 на суму 50175,00 дол.США (500 грн)); акта здачі-прийняття послуг від 29.04.2024; платіжну інструкцію №3326 від 02.05.2024.

На підтвердження понесених позивачем витрат додано наступні докази:

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Апеляційним судом з`ясовано, що відсутність офіційного перекладу доданих до позовної заяви документів, що викладені іноземною мовою, серед іншого, було підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ухвали від 25.04.2024.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пов`язані з перекладом документів є судовими витратами у розумінні ст.132 КАС України.

Отже, враховуючи надані позивачем докази понесення витрат на залучення перекладача, вимоги позивача в частині стягнення з Волинської митниці на користь позивача витрат, пов`язаних із залученням перекладача, у розмірі 1630,00 грн., підлягали задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідача в цій частині не спростовують понесених позивачем судових витрат, їх розмір підтверджується письмовими доказами долученими до матеріалів справи, а тому покликання на їх неспівмірність є безпідставними.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року у справі №140/4402/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк