Справа № 826/5492/17
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року ЛуцькСправа № 826/5492/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Громадської організації «Український суспільно-правовий рух: Демократія через право» до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2017 Громадська організація «Український суспільно-правовий рух: Демократія через право» (далі Громадська організація, позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі ВССУ, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог частини першої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI) відповідач, отримавши запит Громадської організації про отримання публічної інформації від 12.04.2017 №3/12/4/17, відповіді на нього протягом п`яти робочих днів не надав, чим допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи наведене позивач просив визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо ненадання відповіді на запит про отримання публічної інформації від 12.04.2017 №3/12/4/17 та зобов`язати відповідача надати публічну інформацію згідно з запитом від 12.04.2017 № 3/12/4/17, а саме: яку кількість службових квартир було отримано ВССУ протягом 2010-2017 років; список осіб, яким були розподілені службові квартири, отримані ВССУ протягом 2010-2017 років, та наявні документи, які підтверджують вказану інформацію; список осіб, яким протягом 2010-2017 років були розподілені службові квартири, відносно яких ВССУ були направлені повідомлення про необхідність виключення жилого приміщення з числа службових у відповідності до вимог Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37 (далі Положення №37); копії повідомлень про необхідність виключення жилого приміщення з числа службових, направлених у відповідності до вимог Положення №37, протягом 2010-2017 років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2017 відкрито провадження в даній адміністративній справі (а.с.1).

У запереченнях проти адміністративного позову відповідач позовних вимог не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що 13.04.2017 за вх. №1044/0/28-17 у ВССУ зареєстрований запит Громадської організації на отримання публічної інформації. 20.04.2017 на електронну адресу позивача було надіслано листа за вих. № 1374/0/29-17, яким повідомлено, що на підставі частини четвертої статті 20 Закону № 2939-VI строк розгляду запиту продовжено. А 16.05.2017 позивачу надіслано листа за вих. № 1634/0/29-17, з додатком до нього на 35 аркушах, яким надано відповідь на запит згідно запитуваної інформації. З урахуванням наведеного зазначив, що позивачу відповідь на запит була надана протягом 20 робочих днів відповідно до частини четвертої статті 20 Закону № 2939-VI, що спростовує його твердження про порушення ВССУ строків на надання відповіді на запит (а.с. 11-13).

30.05.2017 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що 16.05.2017 ВССУ надіслано відповідь на запит від 12.04.2017 № 3/12/4/17, в якій зазначено лише список суддів, які отримали службові квартири, та надано ряд клопотань щодо виключення приміщення із числа службового, відтак інформація, яка запитувалась у запиті, надана відповідачем частково. З урахуванням наведеного позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати протиправними дії відповідача щодо надання неповної інформації на запит про отримання публічної інформації від 12.04.2017 №3/12/4/17 та зобов`язати відповідача надати публічну інформацію згідно з запитом від 12.04.2017 № 3/12/4/17, а саме: зазначити кількість отриманих службових квартир протягом 2010-2017 років; надати документи, які підтверджують отримання квартир 35 суддями ВССУ, а саме заяви, довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку (документи, що підтверджують звернення відповідних осіб за наданням службового житла) та рішення ВССУ про надання таких службових квартир (а.с.22).

У судовому засіданні 30.05.2017 протокольною ухвалою прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог (а.с.42-43).

Відповідач подав заперечення на уточнені позовні вимоги, в яких зазначив, що твердження позивача щодо надання неповної інформації на запит є безпідставними, оскільки відповідь була надана ВССУ у повному обсязі згідно запитуваної інформації та відповідно до вимог Закону № 2939-VI. Так, листом-відповіддю від 16.05.2017 за вих. №1634/0/29-17 позивача повідомлено, що протягом 2010-2017 років службові квартири отримали судді наведені в списку, а у додатку до листа надано список суддів ВССУ із 35 осіб, яким надано квартири. Оскільки суддя може отримати лише 1 службову квартиру, тому кількість службових квартир, які отримані ВССУ, дорівнює кількості суддів ВССУ, що отримали квартири, тобто 35 квартир. Також до листа були додані копії клопотань суддів ВССУ про виключення жилого приміщення з числа службових, направлених у відповідності до вимог Положення № 37, протягом 2010-2017 років. У свою чергу, позивачем у запиті від 12.04.2017 №3/12/4/17 не запитувалась інформація щодо довідок з місця проживання про склад сім`ї і прописку суддів ВССУ, які отримали службові квартири та рішення ВССУ про надання таких службових квартир. З урахуванням наведеного просив у задоволенні уточнених позовних вимог відмовити повністю (а.с.46-49).

Станом на 15.12.2022 день набрання чинності Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX, адміністративну справу №826/5492/17 Окружним адміністративним судом міста Києва не було розглянуто та відповідно до пункту 2 розділу ІІ вказаного Закону цю справу передано на розгляд та вирішення Волинського окружного адміністративного суду

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №826/5492/17 та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.95-96).

19.03.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення голови ліквідаційної комісії ВССУ, в яких зазначив, що у відповідності до пунктів 4, 7 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII розпочато ліквідаційну процедуру ВСCУ та у грудні 2017 року до реєстраційної справи ВССУ внесено запис щодо початку ліквідації цього суду як юридичної особи, процедуру припинення якого наразі не завершено. Враховуючи, що з моменту виникнення спірних правовідносин пройшов значний проміжок часу, та факт розпочатої у грудні 2017 року ліквідації ВССУ, значна кількість матеріалів з діяльності ВССУ, що не відноситься до переліку матеріалів, які підлягають зберіганню в архівних установах, була знищена, що може унеможливити підготовку відповіді на публічний запит позивача.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Громадська організація звернулася до ВССУ із запитом від 12.04.2017 №3/12/4/17 (а.с.6-7), в якому просила надати наступну публічну інформацію:

1) яку кількість службових квартир було отримано ВССУ протягом 2010-2017 років;

2) список осіб, яким були розподілені службові квартири, отримані ВССУ протягом 2010-2017 років, та наявні документи, які підтверджують вказану інформацію;

3) список осіб, яким протягом 2010-2017 років були розподілені службові квартири, відносно яких ВССУ були направлені повідомлення про необхідність виключення жилого приміщення з числа службових у відповідності до вимог Положення №37;

4) копії повідомлень про необхідність виключення жилого приміщення з числа службових, направлених у відповідності до вимог Положення №37, протягом 2010-2017 років.

Вказаний запит був надісланий на електронну адресу ВССУ та зареєстрований останнім 13.04.2017 за вх. №1044/0/28-17 (а.с. 7, 15-16).

Листом від 20.04.2017 № 1374/0/29-17, надісланим на електронну адресу позивача, відповідач повідомив, що на підставі частини четвертої статті 20 Закону № 2939-VI строк розгляду запиту від 12.04.2017 №3/12/4/17 (вх. №1044/0/28-17 від 13.04.2017) продовжено (а.с. 17).

В подальшому, 16.05.2017 ВССУ надіслав на електронну адресу позивача лист від 16.05.2017 № 1634/0/29-17, яким надано відповідь на запит від 12.04.2017 №3/12/4/17 (вх. №1044/0/28-17 від 13.04.2017) та в якому зазначено, що згідно із статтею 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI після призначення на посаду суддя вищого спеціалізованого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується службовим житлом за місцем знаходження суду. Протягом 2010-2017 років службові квартири отримали судді, наведені в списку, що додається. Також додаємо клопотання щодо виключення жилого приміщення із числа службових (а.с.18-19, 23). До вказаного листа було долучено додатки на 35 аркушах, а саме: список суддів ВССУ, які отримали службове житло (список на 35 осіб) та 33 клопотання про виключення жилого приміщення із числа службових (а.с.23 зворот-41, 53-86).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України встановлено право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно з положеннями статті 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до статті 20 Закону № 2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Закон № 2939-VI (далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 цього Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями статті 4 Закону № 2939-VI встановлено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що доступ до публічної інформації відповідно до Закону № 2939-VI є відкритим, крім обмежень, встановлених законом.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

За приписами частини першої статті 14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Положеннями частин першої-третьої статті 19 Закону № 2939-VI встановлено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 22 Закону № 2939-VI передбачені випадки коли розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, а також відстрочка в задоволенні запиту на інформацію.

Відповідно до статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено судом вище, запит Громадської організації на отримання публічної інформації від 12.04.2017 №3/12/4/17 був надісланий на електронну адресу та зареєстрований останнім 13.04.2017 за вх. №1044/0/28-17 (а.с. 15-16).

Листом від 20.04.2017 № 1374/0/29-17 відповідач повідомив позивача, що на підставі частини четвертої статті 20 Закону № 2939-VI строк розгляду запиту від 12.04.2017 №3/12/4/17 (вх. №1044/0/28-17 від 13.04.2017) продовжено (а.с. 17).

Отже, про продовження строку розгляду запиту відповідач повідомив позивача в письмовій формі на п`ятий робочий день з дня отримання запиту (15-16-17.04.2017 були вихідними днями), тобто у строк визначений Законом.

У свою чергу, відповідь на запит на отримання публічної інформації від 12.04.2017 №3/12/4/17 (вх. №1044/0/28-17 від 13.04.2017) була надана позивачу листом від 16.05.2017 №1634/0/29-17, тобто у встановлений частиною четвертою статті 20 Закону № 2939-VI строк - 20 робочих днів з дня отримання запиту, зважаючи на те, що 15-16-17.04.2017, 22-23.04.2017, 29-30.04.2017, 1-2.05.2017, 6-7-8-9.05.2017, 14.05.2017 були вихідними днями.

Вказане вище свідчить про те, що відповідачем розглянуто та надано відповідь на запит позивача у строк, встановлений частиною четвертою статті 20 Закону №2939-VI.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач не заперечив факт отримання ним 16.05.2017 листа-відповіді ВССУ від 16.05.2017 №1634/0/29-17 з додатками до нього на 35 аркушах, в той же час зазначив, що відповідач надав частково інформацію, яка запитувалась, а саме не зазначив кількість отриманих службових квартир протягом 2010-2017 років та не надав документів, які підтверджують отримання квартир 35 суддями ВССУ - заяви, довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку (документи, що підтверджують звернення відповідних осіб за наданням службового житла) та рішення ВССУ про надання таких службових квартир (а.с.22).

Суд зазначає, що у запиті від 12.04.2017 №3/12/4/17 (а.с.6-7) позивач просив відповідача надати наступну публічну інформацію: яку кількість службових квартир було отримано ВССУ протягом 2010-2017 років; список осіб, яким були розподілені службові квартири, отримані ВССУ протягом 2010-2017 років, та наявні документи, які підтверджують вказану інформацію; список осіб, яким протягом 2010-2017 років були розподілені службові квартири, відносно яких ВССУ були направлені повідомлення про необхідність виключення жилого приміщення з числа службових у відповідності до вимог Положення №37; копії повідомлень про необхідність виключення жилого приміщення з числа службових, направлених у відповідності до вимог Положення №37, протягом 2010-2017 років (а.с.6-7).

Листом від 16.05.2017 №1634/0/29-17 (а.с.23-41) відповідач скерував позивачу документи на 35 аркушах та одночасно повідомив, що протягом 2010-2017 років службові квартири отримали судді, наведені в списку, що додається. Так, у додатку до вказаного листа було надано список суддів ВССУ, які отримали службове житло (список на 35 осіб). При цьому, було зазначено, що суддя може отримати лише 1 службову квартиру, відтак є зрозумілим, що кількість службових квартир, які отримані ВССУ, дорівнює кількості суддів ВССУ, що отримали квартири, тобто 35 квартир.

Також до листа від 16.05.2017 №1634/0/29-17 були додані копії клопотань ВССУ про виключення жилого приміщення з числа службових, направлених у відповідності до вимог Положення №37 (а.с.23 зворот-41, 53-86).

Отже, у додатку до листа від 16.05.2017 №1634/0/29-17 був зазначений список із 35 суддів ВССУ, які отримали службове житло протягом 2010-2017 років, а у повідомленнях про виключення жилого приміщення з числа службових було зазначено конкретні прізвища, імена та по батькові суддів, яким протягом 2010-2017 років були розподілені квартири, відносно яких ВССУ були направлені повідомлення про необхідність виключення жилого приміщення з числа службових.

Вказане свідчить про те, що листом від 16.05.2017 №1634/0/29-17 разом з додатками до нього позивачу було надано зрозумілу і повну інформацію, яка ним запитувалась у запиті від 12.04.2017 №3/12/4/17.

У свою чергу, у запиті від 12.04.2017 №3/12/4/17 позивач не просив надати довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку суддів ВССУ, які отримали службові квартири, та рішення ВССУ про надання таких службових квартир, а тому у відповідача не виникло обов`язку надавати позивачу такі документи.

Згідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх дій, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Громадська організація «Український суспільно-правовий рух: Демократія через право» (02002, місто Київ, вулиця Марини Раскової, 17, ).

Відповідач: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ (03049, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 28, ).

Суддя О. О. Андрусенко