Справа № 620/6360/24
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року Чернігів Справа № 620/6360/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Головачової Є.В.,

представника позивача Гетьман А.А.,

представника відповідача Полегешко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №591/ж10/25-01-07-00 від 16.04.2024, яким ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2023 року на суму 1 699 834 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, таким, що не відповідає дійсним обставинам. Вважає, що податковим органом не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП», збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії підприємства та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Натомість первинними документами підтверджується рух активів (будівельних матеріалів) по підприємству, факт придбання товару і використання у власній господарській діяльності підприємства.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є. від 13.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.06.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження.

Представник відповідача подав до суду відзив, у якому позовні вимоги не визнав, зазначив, що про проведення податкової перевірки ТОВ«ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» відповідно до наданих на перевірку первинних документів та відповідно до іншої інформації, яка була отримана з загальнодоступних джерел, було встановлено значну кількість куплених будівельних матеріалів, використання яких в господарській діяльності підприємства не встановлено, оскільки підрядні організації для здійснення ремонтів не наймались, а власних трудових ресурсів недостатньо для здійснення господарської діяльності. Надані позивачем цивільно-правові договори мають ознаки фіктивності. Не встановлено використання допоміжної техніки та матеріалів для здійснення вказаних ремонтних робіт. Крім того, не встановлено об`єкт ремонту, який можливо використовувати в господарській діяльності ТОВ «ВЕРІТАСІНВЕСТ ГРУП» у зв`язку з накладенням арешту на майно, що розташоване за адресою: вул. Східна, 13, м.Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область. Вказує, що будівельні матеріали, отримані ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» від ТОВ «ТД СЛАВСАНТ», ПРАТ«ТОРГОВА КОМПАНІЯ «БАРВІНОК», ПП«НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ВОСТОК-ПРОМ-СНАБ», ТОВ «МЦ СТАЛЕКС» (п.н. 41104637), ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП», ТОВ «БУДМАРКЕТ «ІСКРА», ТОВ «КОММЕРС ГРУПП», ТОВ «ЛПОРТ МЕТАЛ», ТОВ «ТЕМП-УКРАЇНА», ТОВ «ТІМ ТРЕЙД-О» використано поза межами господарської діяльності, чим порушено п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України д 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями). Оскільки, ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» не довело законність віднесення суми 1 699 834,00 грн до податкового кредиту, за результатами перевірки складено відповідний акт та винесено повідомлення-рішення від 16.04.2024 №591/ж10/25-01-07-00. Приймаючи спірне рішення ГУ ДПС у Чернігівській області діяло на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Представник позивача подав відповідь на відзив, заперечив проти доводів відповідача, зазначив, що у Товариства не було обов`язку складати наряд на проведення робіт його співробітниками, враховуючи погодинну систему оплати праці на підприємстві. Табелі обліку робочого часу надавалися податковому органу під час проведення перевірки. Наказом директора ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» оформлено рішення про проведення закупівлі товаро-матеріальних цінностей (будівельних матеріалів) з метою використання у власній господарській діяльності для проведення ремонтних робіт. Наказом директора ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» оформлено рішення про проведення поточного ремонту складів №№ 2,3,4,5,6, облаштування території, відновлення занедбаних приміщень, які знаходяться на території ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП", власними силами Товариства для їх подальшого використання в господарській діяльності. Для окремих видів робіт, таких як зварювальні, демонтажні і монтажні, залучалися фізичні особи на підставі цивільно-правових договорів, що підтверджується відповідними договорами, актами прийому-передачі виконаних робіт, платіжними інструкціям. Проведеною податковою перевіркою порушень податкового законодавства, при укладання та виконані цивільно-правових договорів не виявлено. Зауважив, що факт відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки не спростовує факту виконання робіт, а за таке порушення передбачена адміністративна відповідальність. Також зазначає, що на думку позивача, надані до перевірки дефектні акти, не мають недоліків та складені відповідно до вимог законодавства, крім того, дефектний акт не є обов`язковим для товариств з обмеженою відповідальністю. Щодо накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, яке належить на праві власності ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» та перебуває у користуванні ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП», які розташовані за адресою: вул. Східна, 13, м.Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область, вказує, що ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" користується об`єктом оренди на законних підставах, на сьогоднішній день договір оренди не розірваний та не визнаний недійсним. Надані суду та контролюючому органу первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства. Зазначає, що твердження відповідача щодо фіктивності виконання робіт по цивільно-правовим договорам необґрунтовані та спростовуються наданими документами. Таким чином, вважає, що наданими для перевірки первинними документами в сукупності повністю підтверджується фактичне здійснення господарських операцій, що є підставою для формування податкового кредиту.

У додаткових поясненнях представник позивача зазначає про безпідставність призначення перевірки. Предметом перевірки не є декларація за липень 2023 року та всі її показники, а є виключно достовірність декларування від`ємного значення. Для перевірки ж бюджетного відшкодування встановлений окремий порядок. Також зауважив, що матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагентів, відповідачем не наведено обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача. Наявність помилок в оформленні окремих документів не є безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції. Крім того, складена та зареєстрована після 1 липня 2017 року податкова накладна вже є достатньою підставою для визнання відповідного податкового кредиту та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження та підтверджує законність декларування відповідної суми ПДВ.

Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, щодо законності проведення перевірки зазначив, що підстава проведення перевірки була передбачена саме положеннями пп.78.1.12, п.78.1 ст.78 ПК України. Саме на підставі наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.03.2024 №195-п було винесене податкове повідомлення-рішення №591/ж10/25-01-07-00 від 16.04.2024, і аж ніяк не на підставі наказу від 19.09.2023 №2094-п як стверджує позивач. Також зауважив, що договір відповідального зберігання не передбачає право користування майном в господарській діяльності, а тим більше змінювати його якісні та кількісні характеристики, шляхом псування чи здійснення ремонтних робіт. Тобто сам договір відповідального зберігання №1-ХБВ від 19.09.2019 між ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» (зберігач) та ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» (поклажодавець) було складено з порушенням норм податкового законодавства, крім того орендоване майно було арештоване відповідно до ухвали слідчого судді від 30.03.2020 у справі №757/13807/20-к, що забороняє особам, у володінні, користуванні яких перебуває зазначене нерухоме майно, розпоряджатися ним будь-яким чином. Оскільки матеріали справи не містять достатню кількість належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про дійсно використання закуплених товарів на ремонт складського приміщення, більш того саме того приміщення, на яке було накладено арешт у рамках кримінального провадження, то контролюючий орган вважає, що ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" умисно складали неправдиві первинні документи бухгалтерського обліку заднім числом, таким чином переслідуючи корисливу мету - створення формальних підстав виникнення у позивача права на податковий кредит з податку на додану вартість, що доводиться вищезазначеними документами.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив з урахуванням додаткових пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" (далі ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП") зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа, про що 02.07.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис, з 03.07.2018 перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Чернігівській області, Ніжинська ДПІ. Серед видів економічної діяльності: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання; складське господарство; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; консультування з питань комерційної діяльності й керування; оптова торгівля хімічними продуктами; вантажний автомобільний транспорт; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; неспеціалізована оптова торгівля.

Головним управління ДПС у Чернігівській області на підставі направлень від 08.03.2024 №297/ж3/25-01-07-04-01, №298/ж3/25-01-07-04-01 та наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.03.2024 №195-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.08.2023 № (далі Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість (далі ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в порядку контролю за правильністю висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки від 18.10.2023 №9992/ж5/25-01-07-04-01, на підставі якого складено податкові повідомлення-рішення, скасовані рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 11.01.2024 №670/6/99-00-06-01-04-06.

За результатами перевірки складено акт від 22.03.2023 №3666/Ж5/25-01-07-04-01 документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (далі також Акт) (т. 1 а.с. 1550).

Відповідно до висновків акта перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2023 у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення пп.14.1.32, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), ст.1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 від №996-XIV (із змінами та доповненнями), абз.1 п.5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (зі змінами та доповненнями), завищено суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду всього на суму 1 699 334 грн, в т.ч. за липень 2023 на суму 1 699 334 грн.

На підставі викладених в акті перевірки висновків ГУ ДПС у Чернігівській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 16.04.2024 №591/ж10/25-01-07-00, яким ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2023 року на суму 1 699 334 грн (т. 1 а.с. 13).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення відповідача протиправними та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки слід зазначити, що вона проведена відповідно до вимог п.75.1 ст.75 ПК України, згідно з яким органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Поняття та порядок проведення документальної позапланової виїзної перевірки, визначені ст.78 ПК України, дотримано. Строки проведення виїзної перевірки не порушено.

При цьому, дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобов`язання, судом враховано, що згідно із пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов`язання", вказаного в пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України. При цьому, оскільки в силу пп.9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на додану вартість відноситься до загальнодержавних податків та зборів, та враховуючи, що податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (пп.14.1.178 п.14.1 ст.14 ПК України), саме пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Крім того, із урахуванням пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 та ст.139 Податкового кодексу України, якими визначені поняття "господарська діяльність" та перелік витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, в тому числі витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, слід зазначити п.44.1 ст.44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Кодексу податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пп.14.1.32 п.14.1 ст.14 ПК України відповідальне зберігання - господарська операція, що здійснюється платником податків і передбачає передачу згідно з договорами схову матеріальних цінностей на зберігання іншій фізичній чи юридичній особі без права використання у господарському обороті такої особи з подальшим поверненням таких матеріальних цінностей платнику податків без зміни якісних або кількісних характеристик.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату дог оподаткування (прибутку).

Відповідно до п.189.1 ст.189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок визначення суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, регулюється статтею 200 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПК України)

Сукупний аналіз зазначених норм Податкового кодексу України свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ.

Суд зазначає, що позбавлення платника податків права на податковий кредит за умови наявності в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином зареєстрованих податкових накладних залежить від умов, на підставі яких такі податкові накладні не можуть бути використані для формування податкового кредиту.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

У ст.1 Закону №996-XIV надано визначення термінів, зокрема господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами ч.1 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №996-XIV первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.

При цьому первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість сама собою наявність або відсутність окремих документів не свідчить про наявність факту порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Верховний Суд сформував сталу та послідовну практику щодо застосування вищенаведених правових норм. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 вказала ряд важливих правових висновків, зокрема, про таке.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення суб`єктами господарювання відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Судом встановлено, що між ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» (орендодавець) та ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" (орендар) укладено договір оренди нежитлових будівель від 02.06.2019 №SR 71, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування визначене майно, перелік якого наведений у п.1.1.2 договору і яке знаходиться за адресою: 16500, Чернігівська обл., Бахмацький (на сьогодні Ніжинський) район, м. Бахмач, вул.Східна, 13 ( т. 1 а.с. 178192).

19.09.2019 між ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" (зберігач) та Державним підприємством «НІЖИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» (поклажодавець) укладено договір відповідального зберігання №1-ХБВ, відповідно до умов якого поклажодавець передав зберігачу, а зберігач прийняв на зберігання майно, визначене додатками до цього договору. Майно зберігається, а також передається і приймається сторонами за адресою: м. Бахмач, вул. Східна, 13 (т. 1 а.с. 196206).

Наказом директора ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» від 06.02.2023 №04/02-Г оформлено рішення про проведення власними силами поточного ремонту складів №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, облаштування території, відновлення занедбаних приміщень, які знаходяться на території ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП", для їх подальшого використання в господарській діяльності (т. 1 а.с. 207).

Наказом директора ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» від 24.05.2023 №24/05-Г оформлено рішення про проведення власними силами поточного ремонту складів №№ 2, 3, 4, 5, 6, облаштування території, відновлення занедбаних приміщень, які знаходяться на території ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП", для їх подальшого використання в господарській діяльності (т. 1 а.с. 209).

З тексту наказів вбачається, що ремонт проводиться з метою підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій, обладнання для забезпечення безперебійної роботи елеваторного комплексу, у зв`язку з обов`язком, покладеним на ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» договором оренди нежитлових будівель від 02.06.2019 №SR 71 та договором відповідального зберігання від 19.09.2019 №1-ХБВ.

В період охоплений податковою перевіркою (лютий 2023 року - липень 2023 року) ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» придбано будівельні матеріали період на загальну суму 10 199 003 грн, в тому числі ПДВ 1 699 834 грн, а саме у:

- ТОВ «ТД СЛАВСАНТ» (п.н.42202009) будівельні матеріали на загальну суму 8 902 860 грн, в тому числі ПДВ 1 483 810 грн (договір поставки №13/04-1 від 13.04.2023 року) у періоді березень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року;

- ПРАТ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «БАРВІНОК» (п.н. 31438068) плитка для підлоги в асортименті кількістю 595,8 м.кв. на загальну суму 193 416 грн, в тому числі ПДВ 32 236 грн (березень 2023 року);

- ПП «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ВОСТОК-ПРОМ-СНАБ» (п.н. 35698449) круги шліфовальні (червень 2023 року) на загальну суму 6240 грн, в тому числі ПДВ 1040 грн.

- ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) провід в асортименті на загальну суму 13 308 грн, в тому числі ПДВ 2 218 грн (березень 2023 року);

- ТОВ «МЦ СТАЛЕКС» (п.н. 41104637) труби профільні, арматура, катанка на загальну суму 593 017 грн, в тому числі ПДВ 98 836 грн (лютий 2023 року, квітень 2023 року);

- ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» (п.н. 36441934) круги на загальну суму 453,60 грн, в тому числі ПДВ 75,67 грн. (травень 2023 року);

- ТОВ «БУДМАРКЕТ «ІСКРА» (п.н. 38371246) мастика бітумно-каучукова Bitugum 18 кг фундамент Україна на загальну суму 2 530 грн, в тому числі 422 грн (травень 2023 року);

- ТОВ «КОММЕРС ГРУПП» (п.н. 39906472) листа волокнистоцементні хвилясті (НТ) 1750*1130 нефарбовані на загальну суму 219 978 грн, в тому числі ПДВ 36 663 грн (червень 2023 року);

- ТОВ «РАППОРТ МЕТАЛ» (п.н. 42054839) листа AISI310S на загальну суму 12 420 грн, в тому числі ПДВ 2070 грн (червень 2023 року);

- ТОВ «ТЕМП-Україна» (п.н. 37091423) люки полімерно-піщані оглядових колодязів, бордюри тротуарні, відливи тротуарні на загальну суму 241 140 грн, в тому числі ПДВ - 40190 грн (березень 2023 року);

- ТОВ «ТІМ ТРЕЙД-О» (п.н. 41348793) вентиляційні виходи, вентиляційні труби на загальну суму 13 640 грн. в тому числі ПДВ 2 273 грн (червень 2023 року).

Факт придбання позивачем зазначених матеріалів підтверджується відповідними видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, договорами поставки, картками рахунків №201, 205, 207. За результатами господарських операцій позивачем було складено і подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних відповідні податкові накладні (т. 1 а.с. 81177, т. 3 а.с. 2870).

Крім того, для окремих видів робіт, таких як зварювальні, демонтажні і монтажні, залучалися фізичні особи на підставі цивільно-правових договорів, що підтверджується відповідними договорами, актами прийому-передачі виконаних робіт, платіжними інструкціям, а також відомостями про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за лютий 2023 року червень 2023 року (т. 2 а.с. 37-54, 55119).

Позивачем також надано копії табелів використання робочого часу за період проведення перевірки, акти списання товарів та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, які було закуплено у суб`єктів господарської діяльності для проведення ремонтів на складах елеватора (т. 1 а.с. 214236, т. 1 а.с. 237-250, т. 2 а.с. 1-11). Відповідно до накладних - вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів на ремонт об`єктів було списано матеріали на загальну суму без ПДВ 8 499 169 гри за період лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023, липень 2023 (т. 2 а.с. 1236).

У бухгалтерському обліку витрати по проведенню ремонтів об`єктів було списано на 93 рах «Витрати на збут» на суму 8 499 169 грн за період лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023, липень 2023 (т. 3 а.с. 2870).

З огляду на викладене наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджує рух придбаних позивачем товарів та послуг та їх використання у господарській діяльності.

Щодо покликання позивача на накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, яке належить на праві власності ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» та перебуває у користуванні ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП», які розташовані за адресою: вул. Східна, 13, м.Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.02.2020 у справі №757/13807/20-к накладено арешт у кримінальному провадженні №00000 шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, знищення та зміни об`єктів нерухомого майна, яке належить на праві власності ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» та перебуває у користуванні ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП", а саме об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: вул. Східна, 13, м. Бахмач, Ніжинський (раніше Бахмацький) район, Чернігівська область. Заборонено службовим особам ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ», їхнім представникам (у тому числі за довіреністю) іншим особам, у володінні, користуванні яких перебуває зазначене нерухоме майно, розпоряджатися ним будь-яким чином (т. 4 а.с. 2128).

Як вже встановлено судом, ТОВ «МІЛЛ ІНВЕСТ» на підставі договору оренди нежитлових будівель від 02.06.201 №SR 71 передало ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, яке знаходиться за адресою: вул. Східна, 13, м. Бахмач, Ніжинський (раніше Бахмацький) район, Чернігівська область, а саме нежитлові будівлі та склади, перелік яких наведено у п. 1.1. 2 вказаного договору (всього 33 об`єкти). Відповідно до п 6.6 договору оренди ТОВ «ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП» зобов`язано утримувати об`єкт оренди в належному стані; не допускати погіршення стану об`єкта оренди, у встановлений строк повернути об`єкт оренди у стані не гіршому, ніж на момент передання його в оренду, із урахуванням нормального фізичного зносу; проводити поточний ремонт об`єкта оренди за свій рахунок у міру необхідності.

Стаття 759 Цивільного кодексу України визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Право володіння - це забезпечена законом можливість фактичного панування над річчю, утримання її у сфері свого господарювання.

Право користування - забезпечена законом можливість власника вилучати з речі її корисні властивості відповідно до її призначення, одержувати плоди і доходи, з метою задоволення різноманітних потреб.

Своєю чергою розпорядження - це можливість власника речі визначати її фактичну і юридичну долю. Визначення фактичної долі речі полягає в можливості зміни її фізичної суті аж до повного знищення. Юридична доля речі може бути визначена шляхом передачі права власності іншій особі або шляхом відмови від права на річ.

Суд зауважує, що проведення поточного ремонту з метою підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій не є за своєю суттю розпорядженням майном, а є поліпшенням майна.

Так, поліпшення - це роботи з модернізації, модифікації, добудови, дообладнання, реконструкції тощо об`єкта, які приводять до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта (у тому числі до збільшення строку його корисної експлуатації). До поліпшень основних засобів, зокрема, належать (п.31 Методичних рекомендацій з обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну від 30.09.2003 №561): модифікація, модернізація об`єкта в цілях продовження строку його експлуатації або збільшення виробничої потужності; заміна окремих частин обладнання для підвищення якості продукції (робіт, послуг); впровадження більш ефективного технологічного процесу, який дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати; добудова (надбудова) будівлі, яка збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість робіт (послуг) або умови їх виконання.

Таким чином, у даному випадку мало місце поліпшення орендованого об`єкта за рахунок орендаря, а не розпорядження майном, на яке накладено арешт.

За наведених обставин суд доходить висновку, що позивачем на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, надано необхідні первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, свідчать про факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Відтак суд не погоджується із фактами порушень податкового законодавства, що встановлені відповідачем в акті перевірки документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість (, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 22.03.2023 №3666/Ж5/25-01-07-04-01, який став підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 16.04.2024 №591/ж10/25-01-07-00.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 16.04.2024 №591/ж10/25-01-07-00 є таким, що суперечать чинному законодавству, тому підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Крім того, суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з огляду на межі заявлених позовних вимог, системний аналіз положень чинного законодавства України, оцінку поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" належить стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 25497,60 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №5 від 30.04.2024 (т. 1 а.с. 12).

Керуючись статтями 139, 227, 241243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.04.2024 №591/ж10/25-01-07-00.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" судовий збір у розмірі 25497 (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 12 травня 2025 року.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" (вул.Східна, буд.13, м.Бахмач, Ніжинський р-н, Чернігівська обл.,16500, ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м.Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО