Справа № 640/7737/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
12 травня 2025 року Справа № 640/7737/21
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Епель О.В.,
суддів: Мєзєнцева Є.І.,Файдюка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі
до Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним і скасування наказу,
стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час
затримки у виплаті вихідної допомоги при звільненні,
Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач) в якому просив:
- визнати протиправним наказ відповідача від 16.02.2021 №112-о «Про звільнення ОСОБА_1 » у частині формулювання причин звільнення;
- зобов`язати відповідача у триденний строк з дати набрання судовим рішенням законної сили внести зміни до наказу від 16.02.2021 №112-о «Про звільнення ОСОБА_1 », а саме: в преамбулі наказу слово «першої» замінити словом «третьої», у пункті 1 наказу слова «за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України» замінити словами та цифрами «за власним бажанням у зв`язку з невиконанням ДФС України законодавства про працю, частина третя статті 38 КЗпП України»;
- стягнути з відповідача на користь позивача вихідну допомогу у розмірі 34 000,00 грн;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки у виплаті вихідної допомоги при звільненні за період з 25.02.2021 по день фактичної виплати такої допомоги.
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 31.10.2023 у справі №640/7737/21 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 скасовано.
Касаційний суд постановив: у частині позовних вимог про визнання протиправним наказу Державної фіскальної служби України від 16.02.2021 №112-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та про зобов`язання Державної фіскальної служби України внести до нього зміни щодо підстав звільнення ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково:
визнати протиправним наказ Державної фіскальної служби України від 16.02.2021 №112-о «Про звільнення ОСОБА_1 » у частині формулювання причин звільнення;
зобов`язати Державну фіскальну служби України внести зміни до наказу від 16.02.2021 №112-о «Про звільнення ОСОБА_1 », а саме: в преамбулі наказу слово «першої» замінити словом «третьої», у пункті 1 наказу слова «за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України» замінити словами та цифрами «за власним бажанням у зв`язку з невиконанням Державною фіскальною службою України законодавства про працю, частина третя статті 38 КЗпП України».
У частині позовних вимог про стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 34 000,00 грн і середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні за період з 25.02.2021 по день фактичної виплати такої вихідної допомоги справу №640/7737/21 направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року вимоги Позивача у зазначеній частині було задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 34 500 (тридцять чотири тисячі п`ятсот) гривень;

- стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 17 250 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, сума без виключення сум відрахування на податки.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки у виплаті вихідної допомоги при звільненні скасувати та прийняти у цій частині постанову про стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки у виплаті вихідної допомоги при звільненні у розмірі 223 762,36 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року - змінено в мотивувальній та резолютивній частинах в редакції цієї постанови суду. Викладено абзац третій резолютивної частини рішення у наступній редакції:

«Стягнути з Державної фіскальної служби України (, Львівська пл., 8., м. Київ 04655) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 224103,43 (двісті двадцять чотири тисячі сто три гривні та сорок три копійки) гривень, сума без виключення сум відрахування на податки».

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року - залишено без змін.

4. 06.11.2024 Позивач в особі свого представника адвоката Зудінова О.О. звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі щодо розподілу судових витрат в розмірі 11250,00 грн.

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року зазначену заяву Позивача задоволено частково та стягнуто на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо та зазначив, що зазначені представником Позивача витрати на професійну правничу допомогу є завщеними.

5. Позивач, не погоджуючись з таким додатковим рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення її заяви щодо стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, тобто в розмірі 11250,00 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністартивного суду від 28 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольено частково. Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року - скасовано та ухвалено постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11250 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень та нуль копійок) гривень.

6. Від Позивача надійшла заява про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.

У вказаній заяві Позивач просить стягнути на його користь понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2025 заяву ОСОБА_1 призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи Заявника, перевіривши наявність правових підстав для задоволення поданої ним заяви, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Висновки суду.

10. Перевіряючи доводи Заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача понесених ним судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів установила, що 08 квітня 2019 року між адвокатським бюро «Олег Зудінов та Партнери» та ОСОБА_1 укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №04/19ХВМ, відповідно до умов якого бюро зобов`язується надати клієнту професійну (правову) допомогу, а саме: консультації та роз`яснення, складання запитів, заяв, скарг, позовів, інших процесуальних документів та документів правового характеру, представництво в суді з питань, що стосуються клієнта. Вартість допомоги складає 1000 грн за одну годину роботи бюро.

Представником Позивача на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі надано до суду: рахунок №29-04 від 29.04.2025 у якому також зазначено детальний опис робіт, згідно з яким: «професійна правнича допомога у справі №640/7737/21 в суді апеляційної інстанції згідно з договором від 08.04.2019 №04/19 ХВМ в обсязі 7 годин, вартістю 1000,00 грн за одну годину, а саме :

- складання 27.11.2024 апеляційної скарги на рішення суду (5 годин х 1000,00 грн);

- складання 10.01.2025 апеляційної скарги на додаткове рішення (2 години х 1000,00 грн).

Сума - 7000,00 грн.

11. Апеляційний суд, дослідивши доводи Заявника та проаналізувавши всі надані ним документи в їх сукупності, вважає, що заявлені Позивачем витрати на правничу допомогу, зокрема в частині розрахунку витрат на написання двох апеляційних скарг, є співмірними зі складністю цієї справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, який реально потребується для їх виконання.

12. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

13. Отже, саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

14. Разом з тим, Відповідач, клопотання про зменшення розміру заявлених витрат разом із відповідним обґрунтуванням не заявляв.

15. Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідачів підлягають витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 7000,00 грн.

16. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

17. Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про ухвалення додаткового рішення у справі 640/7737/21 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 241, 242, 252, 310, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 640/7737/21 - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, Львівська пл., 8., м. Київ 04655) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 (сім тисяч гривень та нуль копійок) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 12 травня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк