Справа № 391/301/25
Суддя: Ревякіна О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/301/25
Провадження № 2-а/391/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2025р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Ревякіної О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в с. Компаніївка Кіровоградської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 111 від 25.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17000 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що зідно оскаржуваної постанови був притягнутий до адміністративної відповідальності за неявку 31.10.2024 за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач стверджує, що викладені у вказаній постанові факти не відповідають дійсності, постанова винесена з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню, оскільки він повістки про виклик на 31.10.2024 не отримував. 15.03.2025 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримав протокол про адміністративне правопорушення № 185, в якому надав пояснення про те, що йому не було відомо про повістку. Також повідомив, про направлення заяви з повідомленням про те, що на підтсаві п.2 ч.3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є особою, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Окрім того, докази щодо вручення чи направлення йому повістки, а також докази його відмови від отримання повістки відсутні. Просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів адміністратвиної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 23.04.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у відповідача докази надсилання ОСОБА_1 повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку з зазначенням дати повернення.

Ухвалою суду від 07.05.2025 застосовано до ІНФОРМАЦІЯ_1 захід процесуального примусу у виді штрафу та роз`яснено, що у разі неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

У встановлений судом п`ятиденний строк вимоги ухвали про витребування доказів не виконано, докази суду не надано.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

25.03.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_2 склав постанову № 111 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 17000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Із змісту цієї постанови вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де стосовно нього було складено адміністративний протокол за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час дії воєнного стану в особливий період отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зазначений в повістці строк, а саме 31.10.2024 о 11-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, про поважні причини не повідомляв, чим порушив вимоги абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу», пункт 2 частини 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Норми права, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору та мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч.1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП визначено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Пункт 2 частини 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року, встановлює, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач отримував повістку про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 31.10.2024 року.

Ухвала суду про витребування доказів від 23.04.2025 відповідачем не виконана, окрім того, відповідач взагалі не надав суду доказів та змістовних пояснень на спростування доводів позивача.

При цьому постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені відповідачем, без зазначення доказів, що підтверджують вчинення правопорушення, що у сукупності з встановленими обставинами ставить під сумнів твердження відповідача у оскаржуваній постанові про вчинення правопорушення позивачем за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки суб`єктом владних повноважень не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивача, не можна стверджувати, що оскаржувана постанова сама по собі є належним підтвердженням факту вчинення позивачем правопорушення.

Згідно із ч. 7ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Тобто за змістом статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення на позивача є день виявлення правопорушення.

З постанови про адміністративне правопорушення № 111 від 25.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 31.10.2024 року об 11-00 годині. Отже, 31.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 вже було відомо про факт неприбуття ОСОБА_1 за викликом.

Разом з тим, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було винесено 25.03.2025 року, більш ніж через три місяці, тобто після закінчення визначеного статтею 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

За положеннями пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

З огляду на те, що на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч.7 ст. 38 КУпАП, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 111 від 25.03.2025, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 -закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Ревякіна