Справа № 460/16329/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянувши Звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 постановлено:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період із 09.08.2022 по 17.03.2023 та у розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 18.03.2023 по 14.06.2023. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період із 09.08.2022 по 17.03.2023 та у розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 18.03.2023 по 14.06.2023, з врахуванням здійснених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 13.01.2025 заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у справі №460/16329/23 задоволено; зобов`язано відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі №460/16329/23 протягом тридцяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень копії цієї ухвали.

Відповідач подав до суду Звіт про виконання судового рішення у справі №460/16329/23.

Ухвалою суду від 14.02.2025 Звіт призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 24.02.2025 у прийнятті Звіту Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення у справі №460/16329/23 відмовлено; встановлено Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання до суду Звіту про виконання судового рішення у справі №460/16329/23, який становить два місяці, з дати отримання копії цієї ухвали.

24 квітня 2025 року відповідач подав до суду Звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 29.04.2025 Звіт призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Розглянувши Звіт та додані до нього на підтвердження відповідних обставин матеріали, суд зазначає таке.

За правилами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Так, заява про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, обґрунтована тим, що як вбачається з відповіді від 23.07.2024 Командування ДШВ ЗСУ за повідомленнями Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України станом на 01.07.2024 весь ресурс, виділений у 2024 році на виконання рішень судів за цим напрямком видатків, використано. Невиконання судового рішення також підтверджується листом від 16.10.2024 Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. Відсутність коштів у Державному бюджеті України на виконання рішення суду не є вагомою причиною для невиконання рішення суду, яке набрало законної сили.

З матеріалів справи слідує, що в період з червня 2024 по грудень 2024 року кошти на рахунок Військової частини НОМЕР_1 не зараховувались, у зв`язку з їх відсутністю за відповідним напрямком видатків Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

В січні 2025 року, на рахунок Військової частини, призначений для виконання рішень судів, сплати судових зборів та інших витрат (КЕКВ 2800) отримано кошти в розмірі 186070,00 грн на виконання рішень судів, погашення витрат виконавчих проваджень (виконавчий збір, штрафи), сплату судових зборів з метою захисту інтересів військової частини в судових органах всіх інстанцій.

З отриманих коштів у безспірному порядку органами Державної казначейської служби списано суму розмірі 28700 грн по ВП №№74549582 від 26.03.2024.

Відповідач зазначає, що з метою виконання рішення суду в даній справі та, водночас, захисту інтересів Військової частини, не допущення негативних наслідків не виконання вимог державної виконавчої служби у ВП №74771526 від 17.04.2024, відкритим за заявою Позивача, Військовою частиною НОМЕР_1 : 1. сплачено виконавчий збір в розмірі 32000,00 грн, 2. витрати виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн, 3. штрафи за не виконання рішення суду, накладені постановами від 11.10.2024 та від 24.10.2024 в розмірі 5100,00 грн та 10200,00 грн, 4. частково виконано рішення суду шляхом перерахування на картковий рахунок Позивача суми в розмірі 90000,00 грн.

Відповідач вказує, що Військовою частиною НОМЕР_1 після використання в січні 2025 року на виконання рішення Суду, отриманих коштів на відповідних рахунок за КЕКВ 2800 "Інші видатки" в розмірі 137600 грн, було повторно подано заявку на отримання необхідних коштів.

Відповідно до пункту 4.4.1. Алгоритму опрацювання документів щодо неоскарження рішень судів, виконання рішень судів, які набрали законної сили та потребують видатків державного бюджету для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, доведеним Листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/1587 від 23.02.2024 (далі - Алгоритм) "начальником фінансового органу складається розрахунок коштів, необхідних для виконання рішення суду відповідно до чинного законодавства, який долучається разом з копією рішення суду до заявки (додаткової заявки), що надсилається до розпорядника коштів другого ступеня не пізніше 5-денного терміну з дня отримання такого рішення суду. В заявці зазначається дата рішення суду та номер справи".

На виконання вказаного, Відповідачем повторно подано заяву на отримання коштів для виконання рішення Суду.

Відповідно до пункту 4.4.2. Алгоритму "розпорядник коштів другого ступеня відповідно до пунктів 1.7, 2.1 Положення забезпечує перевірку складеного військовою частиною (установою, закладом) фінансового розрахунку для виконання рішення суду щодо його законності та обґрунтованості, у разі необхідності письмово або засобами зв`язку повідомляє військову частину (установу, заклад) про невідповідність розрахунку видатків рішенню суду та/або нормам чинного законодавства та вживає заходів щодо внесення до нього відповідних змін. Фінансовий розрахунок, який відповідає нормам чинного законодавства та рішенню суду, враховується у заявці (додатковій заявці), яка подається до Департаменту соціального забезпечення (через Головне управління соціальної підтримки)". Пунктом 4.5. Алгоритму встановлено, що "у разі наявності асигнувань за КЕКВ 2800 Інші видатки, відповідно до заявленої потреби кошти для виконання рішення суду перераховуються Департаментом соціального забезпечення розпорядникам коштів усіх рівнів встановленим порядком".

Станом на 23.04.2025 асигнування за КЕКВ 2800 Інші видатки для виконання даного рішення суду Відповідачу не надходили. Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено запит до вищого розпорядника коштів з метою отримання інформації щодо надання коштів для виконання рішень Судів.

Згідно отриманої відповіді станом на 01.04.2025 наявна заборгованість щодо виконання судових рішень становить 1,4 млрд гривень.

Міністерством оборони України з метою своєчасного забезпечення виконання рішень судів порушено питання перед Кабінетом Міністрів України щодо збільшення видатків на виконання судових рішень, а також повторно звернулось до Міністерства фінансів України з пропозицією щодо перерозподілу бюджетних асигнувань загального фонду державного бюджету в частині збільшення видатків за КЕКВ 2800 за рахунок зменшення фінансового ресурсу, передбаченого для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, із подальшим його відновленням.

Відповідно до отриманих Відповідачем листів з управління державної казначейської служби України у Черняхівському районі Житомирської області №02- 08-06/604 від 08.04.2025 та №02-08-06/647 від 14.04.2025 повідомлено про наявну заборгованість за виконавчими провадженнями відкритими щодо Відповідача, у зв`язку з недофінансуванням на виконання рішення судів та повідомлено про подальше безспірне стягнення з відповідних рахунків Відповідача грошових коштів за вказаними виконавчими провадження після їх отримання відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 3 серпня 2011 р. № 845.

Таким чином, протягом березня - квітня 2025 року Відповідачем вчинено активні дії щодо отримання коштів для виконання рішення суду, однак кошти не надходили.

Суд зазначає, на етапі перевірки звіту суб`єкта владних повноважень, який стосується, зокрема, виплати заборгованості, суд має можливість врахувати добросовісну поведінку боржника, яка полягає у вчинені достатніх та вичерпних дій задля забезпечення органу у фінансуванні та не накладати стягнення у вигляді штрафу на керівника боржника.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду.

Наведене свідчить про вчинення відповідачем активних дій для виконання судового рішення в частині забезпечення фінансування, однак внаслідок відсутності бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень судове рішення в частині виплати заборгованості залишається невиконаним.

Суд зазначає, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності під час виконання рішення у справі №420/16329/23, а вчиняв дії, спрямовані на виконання судового рішення та встановлення бюджетних асигнувань, що виключає можливість застосування до нього негативних наслідків, встановлених статтею 382 КАС України.

При цьому, з матеріалів справи слідує, що відповідач не ухиляється від виконання судового рішення, а вчиняє активні дії щодо його виконання. Проте, через відсутність відповідних бюджетних асигнувань не має можливості виконати судове рішення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Керуючись статтями 241, 248, 381-1, 382, 382-1, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення у справі №460/16329/23 прийняти.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 13 травня 2025 року

Суддя К.М. Недашківська