Справа № 280/1635/25
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року Справа № 280/1635/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач 1), до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2), в якому просить суд:

визнати протиправними бездіяльність відповідачів, яка полягає у відмові здійснити перерахунок пенсії за віком позивача з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1990 по 31.12.1995 Закритого акціонерного товариства «Інженерно-Комерційний центр»;

зобов`язати відповідача 1 перерахувати, починаючи з 13.08.2024 пенсію за віком позивача, з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1990 по 31.12.1995 Закритого акціонерного товариства «Інженерно-Комерційний центр».

На обґрунтування позовних вимов в адміністративному позові зазначає, що довідка Закритого акціонерного товариства «Інженерно-Комерційний центр» містить посилання на те, що вона видана на підставі особових рахунків, підписана посадовими особами керівником та головним бухгалтером, підписи яких завірені печаткою підприємства, містить дані про фактичні суми заробітної плати позивача за період роботи позивача у вказаному підприємстві, тобто, відповідає всім умовам, наведеним у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «ПРО загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1. Наголошує, що робота позивача за період з січня 1990 року по грудень 1995 року на підприємстві, яке видало довідку, підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, зазначений трудовий стаж зарахований відповідачем до трудового стажу для призначення пенсії. Таким чином, на думку позивача, у відповідача відсутні підстави для зустрічної перевірки обґрунтованості видані довідки. Звертає увагу суду, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у не врахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Ухвалою судді від 10.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач 1 позов не визнав, 20.03.2025 через систему «Електронний суд» направив до суду відзив (вх. №13203), в якому вказує, що надана позивачем заява від 10.09.2024 розглянута в порядку екстериторіальності рішенням №32 ГУ ПФУ у Львівській області. Зауважує, що відповідача 1 листом Пенсійного фонду України №2800-030201-8/64910 від 24.10.2024 було лише зобов`язано надати позивачу допомогу в отриманні нової довідки, яку позивач надалі зможе використати для подання нової заяви про перерахунок пенсії. Отже, позивач не звертався із відповідною заявою про перерахунок пенсії, як того вимагає Порядок № 22-1, а відповідач не розглядав відповідну заяву по суті та не приймав жодного рішення щодо перерахунку пенсії. З огляду на приписи Порядку від 25.11.2005 №22-1, стверджує, що процедура перерахунку пенсії в даному випадку покладена на ГУ ПФУ у Львівській області. Отже, саме відповідач 2 і має завершити процедуру перерахунку пенсії, та є належним відповідачем за пред`явленими позовними вимогами, отже підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Відповідач 2 позов також не визнав, 27.03.2025 на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву (вх. №14663), у якому посилається на приписи Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «ПРО загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1, та вказує, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії (допризначення у зв`язку із наданням додаткових документів). За принципом екстериторіальності подану позивачем заяву розглядалась ГУ ПФУ у Львівській області, і відповідно, за результатами розгляду поданих документів, приймалось рішення №32 від 16.09.2024 про відмову перерахунку пенсії ОСОБА_2 , оскільки довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами та відсутній акт зустрічної перевірки. Таким чином, вважає, що з огляду на наведені вище правові норми та зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, дії Головного управління є правомірними, ґрунтуються на Конституції та законах України, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають нормам чинного законодавства.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.08.2024 перебуває на обліку в територіальному управлінні Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за віком.

10.09.2024 позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1990 по 31.12.1995 Закритого акціонерного товариства «Інженерно-Комерційний центр».

З урахуванням вимог п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, органом, що приймав рішення за заявою про призначення пенсії, визначено ГУ ПФУ у Львівській області.

Так, ГУ ПФУ у Львівській області розглянута довідка про заробітну плату від 02.04.2004 №13/01, видана Закритим акціонерним товариством «Інженерно-Комерційний центр» та прийнято рішення №32 від 16.09.2024 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, оскільки довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами та відсутній акт зустрічної перевірки.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулась до Пенсійного фонду України зі скаргою.

Листом від 24.10.2024 № 2800-030201-8/64910 Департамент першого забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України повідомив, що оскільки довідка №13/01 не відповідає вимог Порядку №22-1, суми заробітної плати, вказані у вищенаведеній довідці, не підтверджені первинними документами, підстави для її врахування при обчисленні розміру пенсії позивача відсутні.

З відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області від 22.01.2025 № 1157-1032/Б-10/8- 0800/25 вбачається, що 30.10.2024 відповідач 1 звертався до ТОВ «Інкоцентр», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Інженерно-Комерційний центр», проте відповіді не отримав. Також, відповідач 1 зазначив, що довідка про заробітну плату, надана мною для обчислення пенсії за період 1990-1995 року, не може бути врахована для перерахунку пенсії, в зв`язку з тим, що вона була оформлена з помилками.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідачів щодо відмови здійснити перерахунок пенсії її за віком з урахуванням довідки про заробітну плату за період з 01.01.1990 по 31.12.1995, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрат и годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтею 27 Закону №1058-IV передбачений порядок визначення розміру пенсії за віком.

Згідно з абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування2, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1)

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з абзацом 1 пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Таким чином, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

При цьому, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.12.2005 р. №22-1, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 527/1655/17; від 31.08.2022 у справі № 280/8521/20.

Водночас, як Порядком №22-1, так і іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами, якщо відомості про заробітну плату відсутні в архівній установі.

Суд наголошує, що за приписами абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пунктів 4.3, 4.10 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку №22-1.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало ГУ ПФУ у Львівській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку.

Так, у матеріалах справи міститься довідка про заробітну плату від 02.04.2004 №13/01, яка видана Закритим акціонерним товариством «Інженерно-Комерційний центр». Вказаною довідкою підтверджено заробіток за період з 01.01.1990 по 31.12.1995. Також, у ній вказано суми заробітної плати, періоди роботи та зазначені підстави для її видачі.

Так, відмовляючи у перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату від 02.04.2004 №13/01, виданої Закритим акціонерним товариством «Інженерно-Комерційний центр», відповідач 2 посилався на те, що довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами та відсутній акт зустрічної перевірки.

Поряд із цим, суд зауважує, що частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Виходячи з викладеного вище, відповідач 2 наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Водночас, матеріали справи не містять доказів вчинення таких дій, чи будь-яких інших активних дій з боку ГУ ПФУ у Львівській області.

Крім того, відповідачем 2 не надано доказів, які б підтверджували невідповідність даних довідки про заробітну плату від 02.04.2004 №13/01, виданої Закритим акціонерним товариством «Інженерно-Комерційний центр», даним первинних документів.

Отже, суд відхиляє твердження відповідача 2 про непідтвердження позивачем первинними документами відомостей, що містяться в довідці від 02.04.2004 №13/01 про заробітну плату за період з 01.01.1990 по 31.12.1995, оскільки відповідачем належної перевірки достовірності зазначених в них відомостей та відображених сум проведено не було.

В той же час, враховуючи встановлені обставини, суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар відповідальності через не проведення пенсійним органом зустрічної перевірки, в цьому випадку первинних документів, на підставі яких Закритим акціонерним товариством «Інженерно-Комерційний центр» була видана довідка від 02.04.2004 №13/01 про заробітну плату ОСОБА_1 .

На підставі вкладеного вище, суд дійшов висновку, що неврахування відповідачем 2 під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії відомостей про роботу носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства, відповідачем 2 не було забезпечено розгляду наданої позивачем заяви про перерахунок пенсії за віком шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, а тому порушені права позивача підлягають відновленню.

Щодо обраного способу захисту порушеного права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Разом з цим, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Як зазначалось вище, розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало ГУ ПФУ у Львівській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку.

Таким чином, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області №32 від 16.09.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області перерахувати пенсію за віком позивача з врахуванням довідки від 02.04.2004 №13/01 про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1990 по 31.12.1995, виданої Закритим акціонерним товариством «Інженерно-Комерційний центр».

Щодо дати з якої має бути проведений перерахунок пенсії, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-IV та Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Право на перерахунок пенсії реалізується особою на підставі власного волевиявлення шляхом подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви.

Як встановлено 4 статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться, зокрема, в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається судом з матеріалів справи, з заявою щодо перерахунку пенсії позивач звернувся 10.09.2024. Отже, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.09.2024. А тому позовні вимоги щодо перерахунку пенсії з 12.08.2024, не підлягають задоволенню.

При цьому, судом враховано, що дії відповідача 1 щодо неврахування довідки заробітну плату при первинному призначенні пенсії позивачем не оскаржуються.

Стосовно вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідачів протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії за віком, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки самі по собі дії/бездіяльність, результатом яких стало прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення не порушують прав позивача, а скасування спірного рішення є достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області, яким прийнято протиправне рішення, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ), до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрія, буд. 10, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №32 від 16.09.2024 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням довідки від 02.04.2004 №13/01 про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої Закритим акціонерним товариством «Інженерно-Комерційний центр» - з 01.09.2024.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак