Справа № 320/25414/24
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Кобаля М.І., Мельничука В.П.

За участю секретаря: Мірошниченко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року, суддя Лисенко В.І., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції ядерного регулювання України, третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання незаконним звільнення та поновлення на посаді,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної інспекції ядерного регулювання України, третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, в якому просив:

- визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України, скасувати наказ Державної інспекції ядерного регулювання України від 02.05.2024 року № 73-о та поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України з відновленням 5 (п`ятого) рангу державного службовця, встановленого наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 04.10.2023 року № 228-о та поновленням допуску до державної таємниці ступеня секретності «цілком таємно» (форма 2), з відновленням надбавки до посадового окладу у розмірі 15 відсотків, встановленої наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 11.01.2024 року № 3-о/1;

- допустити рішення до негайого виконання;

- стягнути з Державної інспекції ядерного регулювання України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.05.2024 по дату прийняття рішення по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, приймаючи наказ про звільнення від 02.05.2024 року № 73-о, діяв не в межах власних повноважень, оскільки не мав правових підстав для його звільнення. Зауважує, що відповідач фактично самостійно, замість НАЗК, провів спеціальну перевірку достовірності і повноти відомостей, зазначених позивачем у декларації, тобто не у законний спосіб. Крім того, на переконання позивача, спірний наказ про звільнення є нікчемним, оскільки підписаний не уповноваженою особою. Позивач додатково зазначає, що у розділі 3 "Об`єкти нерухомості" декларації за 2022 рік були допущені ним помилки з технічних причин неможливості відображення такої інформації. Водночас зауважує, що у розділах 6 "Цінне рухоме майно - транспортні засоби", 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації за 2022 рік ним не було допущено відображення недостовірних відомостей.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Держатомрегулювання від 01.09.2023 № 201-о ОСОБА_1 04.09.2023 було призначено на посаду завідувача Сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) строково, до призначення переможця конкурсного відбору, але не більше дванадцятимісячного строку з дня припинення чи скасування воєнного стану.

30.10.2023 позивачем подано щорічну декларацію за 2022 рік.

02.11.2023 позивачем подано Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

З метою організації проведення спеціальних перевірок та перевірок, передбачених Законом України «Про очищення влади» в Держатомрегулюванні видано окреме доручення виконуючого обов`язки Голови - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України (далі - виконуючий обов`язки Голови) від 27.10.2023 № ОРК-9/08 із списком працівників, які підлягають спеціальним перевіркам.

Згода від Позивача була отримана 03.11.2023.

Після одержання від ОСОБА_1 документів, зазначених у підпунктах 1-8 пункту 2 Порядку проведення спеціальної перевірки та у відповідності до пункту 2 зазначеного Порядку, Держатомрегулюванням у встановлені законодавством строки підготовлено та наступним робочим днем 06.11.2023 направлено запити про проведення спеціальної перевірки до Державної судової адміністрації України, Національної поліції України Міністерства юстиції України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти і науки України, Служби безпеки України, а також до Національного агентства з питань запобігання корупції (копія листа Держатомрегулювання від 06.11.2023 № 08-38/13142 міститься у матеріалах справи).

До Державної інспекції ядерного регулювання України було надіслано адвокатський запит від 28.05.2024 року № 28/05-24/2 про надання запиту Державної інспекції ядерного регулювання України від 06.11.2023 року № 08-38/13142 та згоди ОСОБА_1 на проведення спеціальної перевірки.

Держатомрегулювання надала відповідь листом від 30.05.2024 № 08- 38/7058пд, копія якого міститься в матеріалах справи.

22.04.2024 Держатомрегулюванням одержано лист НАЗК від 17.04.2024 № 49-01/26554-24 (вхідний № 6405 від 22.04.2024, копія міститься у матеріалах справи), яким було надано «Результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік» щодо ОСОБА_1 , в яких зазначено інформацію про факт встановлення розбіжностей у поданих претендентом відомостей, а саме: за результатами спеціальної перевірки декларації встановлено ознаки відображення у декларації недостовірних відомостей, оскільки такі відомості стосуються майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, і можуть відрізнятися від достовірних на суму, яка дорівнює або перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених на дату подання такої декларації, які потребують додаткових пояснень кандидата на посаду відповідно до ч. 2 ст. 58 Закону.

Надалі відповідальним структурним підрозділом було повідомлено позивача про такий факт та про можливість протягом п`яти робочих днів надати Голові Держатомрегулювання - Головному державному інспектору з ядерної та радіаційної безпеки України (далі - Голова Держатомрегулювання) письмове пояснення за таким фактом.

У зв`язку з тим, що позивач з 15 по 29 квітня 2024 року перебував у відпустці, його було повідомлено про зазначений факт в телефонному режимі, що передбачено статтею 91 Закону України «Про державну службу, та запропоновано подати письмові пояснення (копія протоколу про доведення інформації міститься у матеріалах справи).

25.04.2024 письмові пояснення були надані позивачем на розгляд Голові Держатомрегулювання, але без підтвердних документів до них додано не було.

З метою всебічного з`ясування та уточнення обставин про факт встановлення розбіжностей щодо достовірності відомостей, вказаних ОСОБА_1 у декларації, Головою Держатомрегулювання було проведено з ним співбесіду та заслухано додаткову аргументацію щодо вищезазначеного факту.

01.05.2024 відповідальними структурними підрозділами Держатомрегулювання підготовлено та підписано довідку про результати спеціальної перевірки ОСОБА_1 за встановленою формою у відповідності до пункту 9 Порядку, на основі одержаної інформації від державних органів, які проводили перевірку відомостей стосовно позивача.

02.05.2024 позивач був ознайомлений із зазначеною довідкою, проте жодних письмових зауважень до неї не надав.

02.05.2024 Державною інспекцією ядерного регулювання України прийнято наказ № 73-о про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку з непроходженням спеціальної перевірки.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем рішення про звільнення з займаної посади, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Згідно з Положеннями про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 363, Державна інспекція ядерного регулювання України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері безпеки використання ядерної енергії.

Пунктом 4 зазначеного Положення визначено, що Держатомрегулювання у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до абз. 1 ч. 5, ч. 7 та 8 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (в редакції Закону, яка діяла на момент призначення ОСОБА_1 ) у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.

Особи, призначені у період дії воєнного стану на політичні посади, а також відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену Законом України "Про запобігання корупції", документ про підтвердження рівня володіння державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" протягом трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, у разі якщо такі документи не були подані ними раніше.

Після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування, на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, на які особи призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, оголошується конкурс. Граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, становить 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Спеціальна перевірка, передбачена Законом України "Про запобігання корупції", стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища та посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством з питань запобігання корупції, а також перевірка, передбачена Законом України "Про очищення влади", стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації), під час дії воєнного стану не проводяться.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України від 20 вересня 2023 р. № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (далі - Закон № 3384-ІХ), яким відновлено процедуру подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, здійснення заходів фінансового контролю у повному обсязі, проведення спеціальних перевірок відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та перевірок, передбачених Законом України «Про очищення влади», стосовно осіб, які претендують/призначені на відповідні посади у період воєнного стану, а також врегульовано процедуру проведення таких перевірок.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада позивача, як керівника структурного підрозділу Держатомрегулювання відноситься до категорії «Б».

Відповідно до абз. 1 ч. 1 та примітки статті 56 Закону України «Про запобігання корупції» для посад державної служби категорії «Б» проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Законом № 3384-ІХ також внесені зміни і до статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» особи, призначені на посади у період дії воєнного стану, для забезпечення проведення спеціальної перевірки, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", а також перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", подають документи, передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про запобігання корупції", не пізніше 31 січня 2024 року, у разі якщо такі декларації та/або документи не були подані ними раніше, або протягом 90 календарних днів з дня припинення обставин, визначених абзацами другим і третім частини восьмої цієї статті, а саме, у разі:

- знаходження органу, який відповідає за організацію спеціальної перевірки або перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", на територіях, на яких ведуться активні бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях України, перелік яких визначається в установленому законодавством порядку;

- виконання особами, які призначені на відповідну посаду у період дії воєнного стану, завдань в інтересах національної безпеки і оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, перебування у районі проведення воєнних (бойових) дій та отримання додаткової винагороди, призначеної для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських на період дії воєнного стану, та/або на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до абз. 4 ч. 8 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» проведення спеціальної перевірки, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», а також перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», стосовно осіб, призначених у період дії воєнного стану, щодо яких такі перевірки у цей період не проводилися, здійснюється протягом 30 днів з дня завершення строку для подання документів, необхідних для проведення спеціальної перевірки, крім випадків звільнення такої особи до набрання чинності Законом України від 20.09.2023 № 3384-ІХ.

Разом з тим, ч. 9 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено підстави, за яких особи, призначені на посади, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або на посади з підвищеним корупційним ризиком, підлягають звільненню із займаної посади протягом трьох робочих днів, а саме:

- неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пунктів 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону (якщо таку декларацію не подано раніше);

- неподання документів, передбачених частиною другою статті 57 Закону України «Про запобігання корупції», крім декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після завершення встановлених частиною сьомою цієї статті строків;

- непроходження або відмова від проходження спеціальної перевірки, передбаченої статтями 56, 57 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» рішення про призначення (обрання) або про відмову у призначенні (обранні) на посаду, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, приймається після проведення спеціальної перевірки.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки факту розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, надається можливість претенденту на посаду протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити таку розбіжність.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки відомостей про претендента на посаду, які не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття посади, посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

Особа, щодо якої за результатами спеціальної перевірки встановлено обставини, які є підставою для відмови у призначенні (обранні) на посаду, вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку.

Відповідно до п. 10 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 171 (далі - Порядок проведення спеціальної перевірки), відомості щодо претендента на посаду є такими, що не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття посади, у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки фактів, зокрема щодо:

1) подання підроблених документів або неправдивих відомостей;

2) відображення у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, недостовірних відомостей, якщо такі відомості стосуються майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, і можуть відрізнятися від достовірних на суму, яка дорівнює або перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених на день подання такої декларації.

Згідно з положеннями ст. 57 Закону України «Про запобігання корупції» вбачається, що організація проведення спеціальної перевірки полягає у направленні органом, на посаду в якому претендує особа, відповідних запитів до державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей, передбачених Законом, не пізніше наступного дня з моменту отримання згоди особи на проведення щодо неї перевірки. В тому числі запит направляється до Національного агентства з питань запобігання корупції- щодо наявності у Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відомостей про кандидата, а також щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Відповідно до п. 71 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» саме до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції відноситься здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування.

Запит про перевірку відомостей щодо претендента на посаду надсилається до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки не пізніше наступного робочого дня після одержання письмової згоди претендента на посаду на проведення спеціальної перевірки за формою згідно з додатком 2 до Порядку проведення спеціальної перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу на зайняття посади в якому претендує особа. Для забезпечення організації проведення спеціальної перевірки керівник відповідного державного органу може визначити відповідальний структурний підрозділ. У Держатомрегулювання такі функції покладені на Відділ роботи з персоналом (самостійний) та Сектор з питань запобігання та виявлення корупції (самостійний) (копії положення про Відділ та наказу про визначення відповідальних містяться в матеріалах справи).

Пунктом 7 Порядку проведення спеціальної перевірки визначено, що у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік претендентові на посаду повідомляється про такий факт та надається можливість протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити такі розбіжності.

Письмові пояснення претендента на посаду подаються посадовій особі (органу), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, та повинні стосуватися обставин, які призвели до виявлених розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. До таких пояснень додаються копії підтвердних документів.

Абзацами 1 та 4 п. 9 вказаного Порядку визначено, що орган, на посаду в якому претендує особа, або НАДС відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 56 Закону України "Про запобігання корупції" на підставі одержаної інформації готує довідку про результати спеціальної перевірки за формою згідно з додатком 3.

Претенденти на посади, щодо яких проведена спеціальна перевірка, мають право на ознайомлення з довідкою про результати такої перевірки та в разі незгоди з її результатами можуть подати відповідному органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування свої зауваження у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 та 5 статті 5 Закону України «Про державну службу» правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

На державних службовців поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції". Так, статтею 58 вказаного Закону визначено, що претенденту може бути відмовлено у призначенні (обранні) на посаду у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки відомостей про претендента на посаду, які не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття посади.

Відповідно до п. 11 Положення про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. №363 Держатомрегулювання очолює Голова, який призначається на посаду і звільняється з посади Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства про державну службу.

Згідно з п.п. 5 п. 1 ст. 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану.

Відповідно до ч. 4 п. 2 ст. 17 Закону України «Про державну службу» та пп. 12 п. 12 Положення про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 363, Голова Держатомрегулювання призначає на посаду та звільняє з посади у порядку, передбаченому законодавством про державну службу, державних службовців апарату Держатомрегулювання.

Щодо законності проведеної спеціальної перевірки стосовно позивача колегія суддів зазначає наступне.

Приписами ч.1 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату, на зайняття посади в якому претендує особа, крім випадків, установлених законом. Для забезпечення організації проведення спеціальної перевірки керівник відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату може визначити відповідальний структурний підрозділ (ч.2 ст 56 Закону).

Спеціальній перевірці підлягають відомості про особу, яка претендує на зайняття посади, зазначеної в частині першій цієї статті, зокрема щодо: 3) достовірності відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (ч.3 ст. 56 Закону).

За змістом ст. 57 Закону спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою особи, яка претендує на зайняття посади, у строк, що не перевищує двадцяти п`яти календарних днів з дня надання згоди на проведення спеціальної перевірки.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону, після одержання письмової згоди особи, яка претендує на зайняття посади, на проведення спеціальної перевірки орган, на посаду в якому претендує особа, не пізніше наступного дня надсилає до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей, передбачених у частині третій статті 56, або до їх територіальних органів (за наявності) запит про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття відповідної посади, за формою, яку затверджує Кабінет Міністрів України.

Запит підписує керівник органу, на посаду в якому претендує особа, а в разі його відсутності - особа, яка виконує обов`язки керівника, або один з його заступників відповідно до розподілу функціональних обов`язків.

До запиту додаються копії документів, зазначених у частині другій цієї статті.

Частиною 1 ст. 58 Закону визначено, що інформація про результати спеціальної перевірки, підписана керівником органу, що проводив перевірку, а в разі його відсутності - особою, яка виконує його обов`язки, або заступником керівника органу відповідно до розподілу функціональних обов`язків, подається до органу, який надіслав відповідний запит, у семиденний строк з дати надходження запиту.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки факту розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, надається можливість претенденту на посаду протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити таку розбіжність (ч.2 ст. 58 Закону).

Як встановлено колегією суддів, 10.11.2023 Національним агенством отримано запит від відповідача від 06.11.2023 про перевірку відомостей щодо ОСОБА_1 , як особи, яка претендує на зайняття посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, щодо достовірності відомостей, зазначених ним у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.

Під час проведення перевірки Національним агенством проаналізовано відомості, зазначені позивачем у відповідних розділах, та використані наявні у Національному агенстві інформація та бази даних.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Національним агенством на виконання вимог Порядку №171 було проведено аналіз отриманих з відповідних реєстрів даних стосовно позивача та встановлено за наслідками перевірки ознаки відображення ОСОБА_1 у декларації недостовірних відомостей.

У подальшому результати спеціальної перевірки Національним агенством надіслано до Державної інспекції ядерного регулювання України листом від 17.04.2024.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що 12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України від 20 вересня 2023 р. № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено процедуру подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, здійснення заходів фінансового контролю у повному обсязі, проведення спеціальних перевірок відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та перевірок, передбачених Законом України «Про очищення влади», стосовно осіб, які претендують/призначені на відповідні посади у період воєнного стану, а також врегульовано процедуру проведення таких перевірок.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» встановлюються такі категорії посад державної служби: категорія "Б" - посади:

- керівників та заступників керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення;

- керівників державної служби у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення;

- керівників та заступників керівників структурних підрозділів державних органів незалежно від рівня юрисдикції таких державних органів.

Як убачається з матеріалів справи, наказом Держатомрегулювання від 01.09.2023 № 201-о позивача 04.09.2023 було призначено на посаду завідувача Сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) (категорії «Б») та 30.10.2023 подано щорічну декларацію за 2022 рік.

Що стосується термінів проведення Нацагентом перевірки, сам факт перевірки, факт встановлення порушень під час перевірки декларації позивача, то дана обставина ніяким чином не стосується суті заявлено позову, оскільки судом розглядається питання законності звільнення позивача з роботи, тоді як питання законності викладених у довідці результатів спеціальної перевірки, самого факту перевірки, у т.ч. і строків її проведення, не є предметом даного спору.

У даному спорі, що виник між сторонами, основним питанням є законність звільнення позивача з посади завідувача сектору кібербезпеки та захисту інформапції (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України.

Обґрунтовуючи свої доводи представник позивача зазначила, що керівник Державної інспекції перебував у відпустці, а отже не мав законних повноважень на підписання наказу про звільнення позивача з роботи.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженогол постановою КМ України від 20 серпня 2015 №363, голова Держатомрегулювання призначає на посаду та звільняє з посади у порядку, передбаченому законодавством про державну службу, підписує накази, тощо.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» у разі відсутності керівника центрального органу виконавчої влади чи неможливості здійснювати ним свої повноваження з інших причин його обов`язки виконує один із заступників відповідно до встановленого керівником центрального органу виконавчої влади розподілу обов`язків.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до наказу Державної інспекції ядерного регулювання України від 26.04.2024 №67-о покладено тимчасово виконання обов`язків Голови Держатомрегулювання - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України, для вирішення адміністративно-організаційних питань, покладених на Держатомрегулювання, з обмеженнями функцій Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України з 29 квітня року по 14 травня 2024 року, на ОСОБА_2 , директора Департаменту з безпеки радіаційних технологій та поводження з РАВ - заступника Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України, на підставі наказу Держатомрегулювання від 18.04.2024 №18-В «Про відпустку ОСОБА_3».

У судовому засіданні представник відповідача зазначила, що керівник Державної інспекції, незважаючи на перебування у відпустці, продовжував виконувати обов`язки керівника, оскільки відпустка була оформленна лише з метою отримання матеріальної допомоги, не був відсторонений від виконання своїх обов`язків, а отже мав всі повноваження підписувати наказ про звільнення позивача з посади.

Колегія суддів не може погодитись з такими доводами відповідача та зазначає наступне.

Неможливість виконання працівником своїх обов`язків під час відпустки обґрунтовується вимогами ст. 70 КЗпП України, відповідно до якої передбачено можливість відкликання працівника з відпустки у встановленому порядку. Окрім того. чинним законодавством передбачена можливість суміщення посад та виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Аналогічна норма міститься і в Законі України «Про державну службу».

Окрім того, для виконання функцій керівника на час його відпустки може бути призначений виконувач обов`язків керівника, який користується всіма повноваженнями керівника, у т.ч. правом підпису.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відпустка є формою відпочинку, що гарантується усім працівникам (стаття 45 Конституції України).

У період відпустки працівник не може бути притягнутий до відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків, а тому його повноваження на такий період мають бути призупинені.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що de jure керівник, перебуваючи у відпустці, не перестає бути керівником, про що свідчить відповідний наказ про його призначення, але на час відпустки він de fakto не може здійснювати свої повноваження, оскільки виникають питання їх чинності.

Тому, для уникнення організаційних проблем із тимчасовим делегуванням права підпису виконувачем обов`язків керівника необхідно належне оформлення відповідного наказу. Зокрема, необхідно чітко зазначати: або про делегування повного обсягу повноважень, які виконує керівник, або про обмежений обсяг (право підпису тільки документів, які забезпечують життєдіяльність товариства, зокрема підписання фінансових документів щодо виплати зарплати, представництво у судах, тощо).

В той же час, наказ Державної інспекції ядерного регулювання України від 26.04.2024 №67-о про покладення тимчасово виконання обов`язків Голови Держатомрегулювання - Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України, для вирішення адміністративно-організаційних питань, покладених на Держатомрегулювання, з обмеженнями функцій Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України з 29 квітня по 14 травня 2024 року, на ОСОБА_2 , директора Департаменту з безпеки радіаційних технологій та поводження з РАВ - заступника Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України, на підставі наказу Держатомрегулювання від 18.04.2024 №18-В «Про відпустку ОСОБА_3», не містить чіткого визначення обмеженого обсягу повноважень, делегованих зазначеній особі.

Чинним законодавстом не визначено коло питань, які відносяться до адміністративно-розпорядчих питань, однак визначено організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки.

Зокрема, організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою дяльністю окремих працівників на підприємствах, установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ організацій, іх заступники, керівники структурних підрозділів, іх заступники.

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним чи приватним майном. Такі повноваження в т.ч. в іншому обсязі, є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, тощо.

Таке роз`яснення було виснувано у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво".

Посилання відповідача як на судову практику на рішення та постанови судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на вимоги ч.5 ст. 242 КАС України.

Також колегія суддів вважає, що не є подібними правовідносини у справах №820/5671/16, №400/1550/19, №640/9838/19 відносно правовідносин, що виникли у даній справі.

Як зазначила в ході апеляційного розгляду справи представник третьої особи, відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 7 Порядку №171 рішення щодо результатів розгляду (врахування) наданих позивачем пояснень та виправлення розбіжностей приймається в даному випадку Державною інспекцією ядерного регулювання України.

25.04.2024 позивач надав голові - Головному державному інспектору з ядерної та радіаційної безпеки України пояснення за результатами спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.

02.05.2024 позиавач надав до Національного агенства з питань запобігання корупції пояснення на лист НАЗК від 17.04.2024 №49/01/26554-24 за результатами проведення спеціальнох перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022.

Проте, пояснення позивача не були розглянуті ні НАЗК, ні відповідачем, зокрема відповідачем не були ні спростовані, ні невраховані надані позивачем пояснення.

Водночас, відповідачем було складено довідку від 01.05.2024, з якою позивача було ознайомлено 02.05.2024, тобто в день видання наказу про звільнення з роботи.

Відповідно до п. 7 Порядку №171 проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік претендентові на посаду повідомляється про такий факт та надається можливість протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити такі розбіжності.

Письмові пояснення претендента на посаду подаються посадовій особі (органу), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, та повинні стосуватися обставин, які призвели до виявлених розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. До таких пояснень додаються копії підтвердних документів.

Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» орган, на посаду в якому претендує особа, на підставі одержаної інформації готує довідку про результати спеціальної перевірки за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Особи, щодо яких проведена спеціальна перевірка, мають право на ознайомлення з довідкою про результати спеціальної перевірки та в разі незгоди з результатами перевірки можуть подати відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування свої зауваження у письмовій формі. Ці зауваження підлягають розгляду у семиденний строк з дня їх надходження.

Довідка про результати спеціальної перевірки додається до документів, поданих особою, або до особової справи, якщо прийнято рішення про її призначення (обрання) на посаду.

Як встановлено колегією суддів, НАЗК під час направлення результатів спеціальної перевірки щодо позивача було проінформовано Державну інспекцію, що рішення стосовно результатів розгляду (врахування) наданих кандидатом на посаду пояснень та виправлення розбіжностей приймається органом, на посаду в якому претендує особа.

Таким чином, кінцеве рішення щодо призначення/звільнення особи та врахування наданих кандидатом на посаду пояснень і виправлення розбіжностей приймається органом, на посаду в якому претендує особа, відповідно до ст. 58 Закону та п.7 Порядку №171, а саме Державною інспекцією ядерного регулювання України.

Як зазначила представник третьої особи, НАЗК 02.05.2024 отримало від ОСОБА_1 лист, в якому останній надав пояснення стосовно результатів спеціальної перевірки, зокрема щодо відомостей, зазначених ним у декларації.

Водночас, 03.05.2024 до НАЗК надійшов лист від Державної інспекції ядерного регулювання від 03.05.2024 про прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача Сектору кібербезпеки та захисту інформації у зв`язку з непроходженням ним спеціальної перевірки.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до наказу Державної інспекції ядерного регулювання України від 03.04.2024 №24-В/1 ОСОБА_1 перебував у щорічній черговій відпустці у період з 15.04.2024 по 29.04.2024.

Довідка про результати спеціальної перевірки складена 01.05.2024.

За змістом ч.2 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» рішщення про призначення (обрання) або про відмову у призначенні (обранні) на посаду, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, приймається після проведення спеціальної перевірки.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки факту розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, надається можливість претенденту на посаду протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити таку розбіжність.

Разом з тим, відповідач фактично позбавив позивача можливості використання строків для звернення до НАЗК з метою подання виправленої декларації, подання відповідних пояснень, оскільки, вручивши 02.05.2024 довідку про результати спеціальної перевірки, того ж дня виніс наказ про звільнення позивача з роботи.

За таких підстав, колегія суддів доходить висновку, що під час звільнення позивача з роботи відповідачем допущені порушення вимог чинного законодавства України, зокрема, наказ про звільнення підписано особою-керівником, який перебував у відпустці, а отже не мав повноважень підписувати наказ про звільнення, а також не надано у визначений законом строк після вручення довідки НАЗК про результати спеціальної перевірки позивачу подати виправлення декларації або ж надати пояснення за результатами такої перевірки.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про незаконність звільнення ОСОБА_1 з роботи, а тому наказ від 02.05.2024 №73-о підлягає скасуванню, а позивач ОСОБА_1 поновленню на роботі на посаді завідувача сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Що стосується позовних вимог вимог щодо відновлення 5 (п`ятого) рангу державного службовця, встановленого наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 04.10.2023 року № 228-о та поновлення допуску до державної таємниці ступеня секретності «цілком таємно» (форма 2), з відновленням надбавки до посадового окладу у розмірі 15 відсотків, встановленої наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 11.01.2024 року № 3-о/1, то вони є передчасними, оскільки відповідач не вирішував питання про позбавлення позивача 5 рангу державного службовця та не відмовляв у допуску до державної таємниці після прийняття судом даного рішення про поновленняна роботі.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Із довідки про доходи позивача від 15.05.2024 та 16.05.2024 (а.с. 133-134) убачається, що у березні 2024 року заробітна плата позивача складала 90 796,39 грн, у квітні 2024 - 101 419,56 грн. Кількість робочих днів у березні 2024 року становить 21 робочиий день, у квітні 2024 - 22 робочих дні.

90 796,39 грн + 101 419,56 грн = 192 215,95 грн: 43 дні = 4 470,14 грн (середньоденний заробіток).

Всього вимущений прогул становить з 02.05.2024 по 07.05.2025 - 265 робочих днів.

265 днів х 4 470,14 грн = 1 184 587,10 грн - сума вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (без відрахування обов`язкових податків та зборів).

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України та в частині стягнення з Державної інспекції ядерного регулювання України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі 93 872,94 грн (дев`яносто три тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 94 копійки) без відрахування обов`язкових податків та зборів.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону (ч. 2 ст. 317 КАС України).

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішешення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України.

Скасувати наказ Державної інспекції ядерного регулювання України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 02.05.2024 року № 73-о.

Поновити з 02 травня 2024 року ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України.

В частині вимог щодо відновлення 5 (п`ятого) рангу державного службовця, встановленого наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 04.10.2023 року № 228-о та поновлення допуску до державної таємниці ступеня секретності «цілком таємно» (форма 2), з відновленням надбавки до посадового окладу у розмірі 15 відсотків, встановленої наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 11.01.2024 року № 3-о/1 відмовити.

Стягнути з Державної інспекції ядерного регулювання України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 травня 2024 року по 07 травня 2025 року у розмірі 1 184 587,10 грн (один мільйон сто вісімдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят сім гривень 10 копійок) без відрахування обов`язкових податків та зборів.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору кібербезпеки та захисту інформації (самостійний) Державної інспекції ядерного регулювання України та в частині стягнення з Державної інспекції ядерного регулювання України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі 93 872,94 грн (дев`яносто три тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 94 копійки) без відрахування обов`язкових податків та зборів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Мельничук В.П.

Повний текст постанови виготовлено: 12 травня 2025 року.