Справа № 160/29924/24
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняПівоварові В.С.
представника позивача представника відповідача Барвенко Я.В. Коршунов В.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 звернула ся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій, з урахуванням уточнень до позову, позивач просить суд:
- Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 (в редакціях, які діяли у спірний період) за період з 01.03.2022 року по 19.07.2022 рік у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, протиправною.
- Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 (в редакціях, які діяли у спірний період) за період з 01.03.2022 року по 19.07.2022 рік у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в у сумі 250000 гривень.
- Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди за весь час затримки виплати такої винагороди з 17.11.2022 року по день фактичної виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 в належному розмірі.
- Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні зі служби з 17.11.2022 року по день фактичної виплати усіх належних ОСОБА_1 сум, з урахуванням положень статті 117 Кодексу законів про працю України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 10.07.2020 року по 17.11.2022 року проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , в останній час перед звільненням на посаді старшого бойового медика 3 артилерійської групи військової частини ВЧ НОМЕР_1 , у званні «старший солдат». В листопаді 2022 року її було звільнено з військової служби.
Як вбачається з довідки №3215 від 21.11.2022 року про безпосередню участь особи у здійсненні із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення ОСОБА_1 з 12.08.2020 року по 21.02.2021 рік та з 08.11.2021 року по 16.11.2022 року брала участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, Проте в супереч та ігноруючи норми діючого законодавства України, а саме, Постанови КМУ №168, відповідачем позивачу до теперішнього часу протиправно не виплачено додаткову винагороду до 100000 грн. за період 01.03.2022 року по 19.07.2022 рік (з урахуванням ухвали суду в частині не визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними щодо позовних вимог що стосуються періоду з 19.07.2022 по 17.11.2022 рік).
Окрім цього, позивачу до теперішнього часу протиправно не надано статус учасника бойових дій, що призводить до порушення прав та соціальних гарантій позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В подальшому судом прийнято ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Також, зазначає, що Позивач посилається на довідку військової частини НОМЕР_1 №3215 від 21.11.2022 року. Проте, вказана довідка не може бути доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях або відповідних заходах, оскільки вона не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, яка складається з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168.
Наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.
Отже, в задоволенні позову просить відмовити.
В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію висловлену у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 10.07.2020 року по 17.11.2022 року проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , перед звільненням - на посаді старшого бойового медика 3 артилерійської групи військової частини ВЧ НОМЕР_1 у званні «старший солдат».
В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби.
Позивачка зазначила в позовній заяві: «У зв`язку із захопленням міста Маріуполя, рідного міста позивачки, вона була вимушена тікати з міста та стати вимушено переміщеною особою, при цьому самотужки виховуючи неповнолітню дитину, утримуючи своїх літніх батьків, пережила смерть рідного брата, який через окупацію не зміг виїхати з окупованого Маріуполя та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в невизнаній Донецькій Народній Республіці від артилерійського обстрілу військами російської федерації, факт чого було встановлено рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2022 року у справі №188/1317/22 за заявою ОСОБА_1 ».
Відповідно до Довідки від 29.03.2022 року позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа, з реєстрацією міста проживання АДРЕСА_1 .
Згідно довідки №3215 від 21.11.2022 року про участь особи у здійсненні із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, яка видана старшому солдату ОСОБА_1 , вона з 12.08.2020 року по 21.02.2021 рік та з 08.11.2021 року по 16.11.2022 року брала участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Проте, позивач вважає, що в супереч Постанови КМУ №168, відповідачем позивачу до теперішнього часу протиправно не виплачено додаткову винагороду до 100000 грн. за період 01.03.2022 року по 19.07.2022 рік, що стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 8 Постанови №704, умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Суд також звертає увагу на те, що питання виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, в якому зазначено, що документальне підтвердження факту того, що зокрема військовослужбовець, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження);
журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин.
При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.
Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Також, Пункти 4 та 8 наказу МОУ №260 визначають, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Таким чином, для отримання підвищеної додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 військовослужбовцю необхідно безпосередньо брати участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів та виконувати бойові (спеціальні) завдання визначені пунктом 2 наказу МОУ №260 з обов`язковим підтвердженням такої участі, бойовим наказом (розпорядженням), журналом бойових дій та рапортом командира підрозділу про участь в таких заходах.
Як встановлено з матеріалів справи, факт не виплати позивачу додаткової винагороди з 01.03.2022 року по 19.07.2022 рік в розмірі 100000 (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових завдань) підтверджується Довідкою від 24.04.2023 №0989/10/1752 та не заперечується сторонами.
Як зазначив представник відповідача в судовому засіданні, солдат ОСОБА_1 займала посаду старшого бойового медика 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , але фактично обов`язків військової служби за даною посадою не виконувала.
Згідно з наказом начальника Донецького гарнізону від 07.09.2021 №47 Про утворення та діяльність об`єднаної житлової комісії солдат ОСОБА_1 обіймала посаду секретаря житлової комісії в складі об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .
Наказом начальника Донецького гарнізону від 10.12.2022 №23 Про внесення змін до наказу начальника Донецького гарнізону від 07.09.2021 №47 ОСОБА_1 виключена зі складу об`єднаної житлової комісії у зв`язку зі звільненням з військової служби 17.11.2022.
Також, солдат ОСОБА_1 займалась проведенням службових розслідувань. Даний факт підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності), в т.ч. наказом №537 від 20.05.2022 року, наказом 23.08.2022 року №1696 (надані до матеріалів справи).
Крім того, протягом оспорюваного періоду позивач перебувала у Дніпропетровській області смт. Петропавлівка разом із військовослужбовцями служби стройової частини, юридичної служби, служби цивільно-військового співробітництва і т.д. та виконувала там нештатні обов`язки.
Отже, Солдат ОСОБА_1 у тимчасовому пункті дислокації артилерійського дивізіону разом зі своїм підрозділом у місті Селидове не перебувала, у період з 01.04.2022 по 17.11.2022 солдат ОСОБА_1 у складі 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 не була залучена до безпосередньої участі у бойових діях, виконання бойових завдань та бойових розпоряджень, у зв`язку з чим їй не виплачувалась додаткова винагорода з розрахунку 100000 грн на місяць.
Обставини участі в службових розслідуваннях як секретар житлової комісії в складі об`єднаної житлової комісії військових частин позивачем не заперечувались.
Щодо пояснень представника позивача про наявність Довідки №3215 від 21.11.2022 року, суд зазначає про таке.
Пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення» визначає процедуру для отримання статусу учасника бойових дій.
Так, для надання статусу учасника бойових дій: особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій після закінчення 30 календарних днів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 4 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій (абзац 4 п. 6 Порядку №413).
В свою чергу, для надання статусу учасника бойових дій: особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк з дня участі у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання поранення, контузії, каліцтва зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій (абзац 5 п. 6 Порядку №413).
Отже, Довідка №3215 від 21.11.2022 року про участь особи у здійсненні із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, яка видана старшому солдату ОСОБА_1 , вона з 12.08.2020 року по 21.02.2021 рік та з 08.11.2021 року по 16.11.2022 року брала участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, видана для надання особі статусу учасника бойових дій.
З вищенаведених правових норм слідує, що в спірний період умовами виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. є: 1) період дії воєнного стану; 2) виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).
При цьому, виплата додаткової винагороди здійснюється за наказом командира Військової частини, підставою для видачі якого є: бойові накази (бойові розпорядження), журнали бойових дій, журнали ведення оперативної обстановки або бойові донесення, постові відомості, рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Доказів виконання позивачем бойових (спеціальні) завдань у таких діях та заходах: участі позивача у бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями, позивачем до матеріалів справи не надано.
Дійсно, позивачу видана Довідка №3215 від 21.11.2022 року про участь особи у здійсненні із забезпечення національної безпеки і оброни.
Проте, це не свідчить про виконання позивачем бойових завдань саме на лінії зіткнення, які дають право на виплату грошової винагороди виходячи із розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно дням перебування в зоні бойових дій.
Отже, судом не встановлено порушення відповідачем прав позивача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до положень пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 01.03.2022 по 17.11.2022 (по день звільнення зі служби) в розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно дням участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Всі інші позовні вимоги є похідними.
Тому, всі позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає що відсутні правові підстави для задоволення позову.
Керуючись ст. ст.243-245, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05 травня 2025 року.

Суддя О.В. Єфанова