Справа № 161/1916/25
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1916/25
Провадження № 2-а/161/61/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕНА №3896951 від 20 січня 2025 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Грабальським Є.Б., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 січня 2025 року, керуючи транспортним засобом марки «IVECO» державний номер НОМЕР_1 з причепом «WIDPOL» державний номер НОМЕР_2 по автодорозі західний обхід м. Львова, був зупинений інспектором поліції Грабальським Є.Б. та звинувачений у керуванні вказаним транспортним засобом без відповідного категорії на право керування транспортним засобом, а саме категорії C1E, що, на думку інспектора, є порушенням підпункту "а" пункту 2.1 Правил дорожнього руху України та підлягає відповідальності згідно з частиною другою статті 126 КУпАП.

Позивач із висновками інспектора не погодився та вказав, що має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , що надає йому право керування транспортними засобами категорій А, B, C, та CE. Згідно з реєстраційними документами, дозволена максимальна маса транспортного засобу марки «IVECO» становить 7 200 кг, а причепа «WIDPOL» 3 500 кг, що відповідає категорії C1E.

Позивач посилається на пункт 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (у редакції постанови КМУ від 20 травня 2009 року №511), відповідно до якого до керування транспортними засобами категорій В, C1, C, D1 і D з причепами, повна маса яких перевищує 750 кг, і якщо загальна дозволена максимальна маса автопоїзда перевищує 3500 кг, допускаються особи, які мають посвідчення водія категорій ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE.

Враховуючи, вищевказане, позивач вважає, що діяв у межах наданих йому повноважень та не порушив вимог підпункту "а" пункту 2.1 ПДР України, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

У поданому до суду відзиві відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що під час перевірки документів у позивача було встановлено відсутність відкритої категорії C1E у посвідченні водія. Натомість у наявному у позивача посвідченні відкрита категорія CE, яка, не надає права на керування транспортними засобами категорії C1E. На підставі вказаного відповідач вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП такою, що є законною та обґрунтованою, а доводи позивача безпідставними.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

20 січня 2025 року інспектором УПП рота УПП бат. Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Грабальським Є.Б. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3896951, якою позивача, ОСОБА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. (а.с. 15)

Вважаючи дану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

За змістом ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У підпункті "а" п. 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку.

У п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511), встановлено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

В 2 абзаці п. 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511), встановлено, що до керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.

З матеріалів справи вбачається що на ім`я позивача 06 грудня 2023 року було видано посвідчення водія серії НОМЕР_4 з правом на керування транспортними засобами категорій: A, B, C, CE. (а.с. 12)

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу марки «IVECO», про реєстрацію зазначеного транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 , на зворотному боці даного свідоцтва вказана така інформація: F.1 (повна маса) 7200. (а.с. 14)

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу марки «WIDPOL» (причіп), про реєстрацію зазначеного транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2 , на зворотному боці даного свідоцтва вказана така інформація: F.1 (повна маса) 3500. (а.с. 14)

З наведеного видно, що відповідно до пункту 5 «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №?340, особа, яка має посвідчення водія відповідної категорії, має право керувати транспортними засобами, віднесеними до цієї категорії, а також транспортними засобами нижчих категорій, якщо це передбачено самим Положенням.

Відповідно до додатку 1 до зазначеного Положення категорія С1Е охоплює транспортні засоби категорії C1 (із дозволеною максимальною масою від 3,5 до 7,5 тонн) у поєднанні з причепом масою понад 750 кг, за умови, що загальна маса зчепленого транспортного засобу не перевищує 12 000 кг; категорія CE охоплює транспортні засоби категорії C із причепами понад 750 кг і є вищою за категорію C1E, включаючи в себе відповідні права на керування.

У встановлених обставинах справи, повна маса транспортного засобу марки «IVECO» (7200 кг) у поєднанні з причепом марки «WIDPOL» (3500 кг) становить 10 700 кг, що не перевищує 12 000 кг. Отже, зазначений зчеплений транспортний засіб відповідає категорії C1E.

Таким чином, наявність у водія посвідчення водія категорії CE, яка включає в себе право керування транспортними засобами категорії C1E, є достатньою для законного керування даним транспортним засобом з причепом.

У ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведених норм процесуального закону, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що позивач, ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом марки «IVECO» державний номер НОМЕР_1 з причепом «WIDPOL» державний номер НОМЕР_2 , пред`явив інспектору поліції Грабальському Є.Б. посвідчення водія НОМЕР_4 з правом на керування транспортними засобами категорії CE (яка включає в себе право керування транспортними засобами категорії C1E), яке дає йому право керувати цим транспортним засобом з причепом, слід дійти висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, за яке постановою серії ЕНА №3896951 його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, тому справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Виходячи із положень ст. 139 КАС України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 205, 242 - 246, 286 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора УПП рота УПП батальйон Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Грибальського Євгена Богдановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3896951 від 20.01.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 3 400,00 гривень, а провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, м. Львів, вул. Перфецького, 19,

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК