Справа № 398/2253/25
Суддя: Молонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2253/25
Провадження №: 2-а/398/66/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" травня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Молонової Ю.В., при секретарі Борозні Л.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до УПП в м. Києві про скасування постанови серія ЕНА №4389409 від 30.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою серія ЕНА № 4389409 від 30.03.2025, поліцейським УПП в м. Києві ДПП, його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП. В оскаржуваній постанові зазначено, що 30.03.2025 року о 14 год. 53 хв. в м. Києві, бульвар Лесі Українки, 30 позивач керував транспортним засобом SLINGSHOT R, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 91 км/год., при дозволеній максимальній швидкості руху в населеному пункті 50 км./год., чим перевищив встановлене обмеження руху більш ніж на 20 км./год., швидкість руху вимірювалася приладом TruCam II 20/20 TC 008426, чим порушив п. 12.4 ПДР. Вважає, постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначений прилад TruCam інспектор тримав в руках. На відеозаписі не зафіксовано номерного знаку для ідентифікації транспортного засобу. Також було порушено процедуру розгляду, не надано для ознайомлення докази, не забезпечено право на захист.

Ухвалою суду від 18.04.2025 відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

07.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що прилад TruCam II LTI 20/20 відповідає типу засобів вимірювальної техніки та має діючий сертифікат до 26.12.2028. Покази зазначеного приладу інспектор оцінюється як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП. Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Під час розгляду справи поліцейським було надано позивачу для ознайомлення сертифікати щодо вимірювальної техніки, а також оголошена постанова про накладення адміністративного стягнення. Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, а тому участь захисника не є обов`язковою. В той же час, поліцейський не перешкоджав реалізації ним права на отримання правової допомоги на місці зупинки транспортного засобу чи в телефонному режимі. Щодо застосування дорожнього знаку 5.76 ПДР України «Автоматична відео фіксація порушень Правил дорожнього руху», то такий знак має інформативний характер, і закон не зобов`язує встановлення таких знаків на ділянці дороги, на якій використовуються засоби фото- відео фіксації порушень дорожнього руху. Також надано диск з відеозаписом скоєного правопорушення. У зв`язку з чим постанова винесена в рамках закону, а тому просить відмовити у задоволені позову повністю.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З копії постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 4389409 від 30.03.2025, складеної інспектором 1 взводу 3 роти 3 батальйону полк 2 Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Каневським Дмитром Володимировичем, вбачається, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 30.03.2025 о 14 год. 53 хв. в м. Києві, бульвар Лесі Українки, 30, керував транспортним засобом SLINGSHOT R, номерний знак НОМЕР_1 , в межах населеного пункту зі швидкістю 91 км/год., при дозволеній швидкості руху 50 км./год., чим перевищив встановлене обмеження руху більш ніж на 20 км./год., швидкість руху вимірювалася приладом TruCam TC 008426, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Із дослідженого диску з відеозаписом правопорушення судом встановлено, що на відеозаписі не зафіксовано номерного знаку транспортного засобу, швидкість руху якого вимірюється, а також зупинка транспортного засобу. В той же час, на відеозаписі зафіксовано, як інспектор підходить до ОСОБА_1 , повідомляє про перевищення швидкості руху, просить пред`явити документи, після чого складає постанову, яку видає йому під підпис. Тобто, інспектор, оминаючи процедуру розгляду справи, встановлену нормами КУпАП, не роз`яснив права особі, яка притягається до відповідальності, без дослідження доказів та пояснень особи, виніс постанову.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення (ст. 283 КУпАП).

Аналогічні приписи щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення містять і розділи ІІІ та ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395. Зокрема, п. 9 розділи ІІІ Інструкції встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

В той же час, поліцейським зазначених вимог не дотримано.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведений, доводи позивача не спростовні відповідачем будь-якими належними та допустимими доказами.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 4389409 від 30.03.2025 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи вищезазначені обставини, надані позивачем докази на підтвердження слати судового збору, суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для стягнення з відповідача УПП в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 10, 73-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 4389409 від 30.03.2025 стосовно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за постановою серії ЕНА № 4389409 від 30.03.2025 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції (адреса: 03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 9, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Суддя Ю.В. Молонова