Справа № 161/9123/25
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 161/9123/25
Номер провадження 2-а/161/133/25
У Х В А Л А

про залишення без руху

14 травня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Плахтій І.Б., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

13.05.2025 року позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом. Вказаний позов поданий через систему «Електронний суд».

Позов слід залишити без руху, враховуюче наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До заяви позивачем долучено копію посвідчення учасника бойових дій, як підставу для звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України- у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» у сукупності з положеннями частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», зокрема, у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, що не зачіпає порядку, обсягу його соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту ветеранів війни.

Долучена до позову копія посвідчення позивача як особи, яка має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, звільняє позивача від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням його прав, які нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Зі змісту заявлених позивачем вимог вбачається, що дана справа не стосується захисту прав позивача, як учасника бойових дій, а тому підстави для звільнення його від сплати судового збору відсутні.

Відтак, позивачу слід сплати судовий збір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року № 543/775/17 зроблений правовий висновок про необхідність сплати судового збору у даній категорії справ (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору у розглядуваному випадку становить 605 грн. 60 коп.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 484, 48 грн., (605, 60 грн. х 0,8);

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк усуне зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області І.Б. Плахтій