Справа № 420/4099/22
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/4099/22

Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Місце та час укладення судового рішення « 11:53», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 12.09.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

16.02.2022 Комунальне підприємство (надалі - КП) «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.09.2021 №187/34-00-04-04-01 щодо нарахування штрафу у розмірі 3477807,88грн. за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2023, позов задоволений з підстав відсутності вини КП «Теплопостачання міста Одеси» у несвоєчасному погашенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Постановою Верховного Суду від 21.12.2023 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2023, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 відмовлено у задоволенні позову з підстав правомірності нарахування відповідачем штрафу за несвоєчасну сплату позивачем податкового боргу в розмірі 25%, відповідно до ст.126 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини щодо визначення в діях підприємства вини у формі умислу, що призвело до здійснення передчасного та неправильного висновку про те, що відповідачем правомірно за несвоєчасну сплату позивачем податкового боргу нараховано штраф в розмірі 25% відповідно до ст.124 ПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2015 у справі №815/1969/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015, розстрочено КП «Теплопостачання міста Одеси» сплату податкового боргу з ПДВ на загальну суму 102163405,24грн. строком на п`ять років, шляхом сплати заборгованості щомісячно рівними частками у розмірі 1736482,02грн. Термін сплати розстрочки з 27.11.2015 по 28.10.2020.

27.07.2021, на підставі пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України, посадовою особою податкового органу проведено камеральну перевірку щодо своєчасності сплати КП «Теплопостачання міста Одеси» податкового зобов`язання з податку на додану вартість, за результатом якої складено акт від 27.07.2021 №236/34-00-04-02-01/34674102.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.31.1 ст.31. п.57.1 ст.57, п.п.100.1, 100.11 та 100.12 ст.100, п.111.4 ст.111, п.п.112.1 та 112.2 ст.112 Податкового кодексу України, що привело до несвоєчасної сплати розстроченого податкового боргу по зобов`язанню з податку на додану вартість у розмірі 13911231,53грн. /т.1 а.с.10-12/

За результатом розгляду акту перевірки, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 06.09.2021 №187/34-00-04-04-01 щодо нарахування штрафу у розмірі 3477807,88грн. за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість. /т.1 а.с.22/

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4. п.20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п.76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених ст.102 цього кодексу.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до ст.ст.39 і 39-2 цього кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Тобто, законодавцем розмежовуються випадки проведення камеральної перевірки податкової декларації (30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, 2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до ст.ст.39 і 39-2 цього кодексу) та інші випадки, до яких можна віднести проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, яка проводиться з урахуванням строку давності, визначеного ст.102 цього кодексу, тобто не пізніше закінчення 1095 дня (з дня сплати).

Відповідно до п.11 підрозділу 10 розділу XX ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Специфіка застосування штрафу у відповідності до приписів ст.124 Податкового кодексу України полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на сплачену узгоджену суму грошового зобов`язання.

Отже, з урахуванням того, що обов`язковою умовою для застосування до платника податку штрафу на підставі ст.124 ПК України є сплата грошового зобов`язання або факт погашення податкового боргу, то відлік строку давності для застосування штрафної (фінансової) санкції за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання починається з дня, наступного за днем фактичної сплати такого грошового зобов`язання.

Аналіз чинного правового регулювання відповідальності за порушення строків сплати податків дає підстави для висновку, що датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф - є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання. Відповідно, датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, визначений п.102.1 ст.102 ПК України, в частині проведення контролюючим органом камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання, - є дата фактичної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2020 КП «Теплопостачання міста Одеси» у рахунок погашення розстроченого відповідно до постанови суду у справі №815/1969/15 податкового боргу платіжним дорученням №105 здійснено платіж у розмірі 14977157,17грн.

Згідно індивідуальної картки КП «Теплопостачання міста Одеси» в ІС «Податковий блок» відповідачем 21.02.2020 здійснено дострокове нарахування розстрочених платежів на загальну суму 13911231,53грн. Станом на 21.02.2020 розстрочений податковий борг з податку на додану вартість погашено у повному обсязі.

Отже, фактична сплата розстроченого податкового боргу відбулась 19.02.2020, камеральна перевірка щодо своєчасності сплати КП «Теплопостачання міста Одеси» податкового зобов`язання з податку на додану вартість відбулась 27.07.2021. тобто, з дотриманням 1095-денного строку для проведення камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання.

З 01.01.2021 набрали чинності положення п.79 Закону України №466-IX від 16.01.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (з урахуванням змін, внесених Законом № 1117-IX від 17.12.2020), якими статті 123, 124, 126 і 128 ПК України фактично викладено в нових редакціях.

Відповідальність за порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з 01.01.2021 регулюється статтею 124 ПК України.

Відповідно до п.124.2 ст.124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті (платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом) вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Як вже зазначалось вище штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (п.11 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Згідно висновків акту камеральної перевірки позивачем вчинено правопорушення у вигляді несвоєчасної сплати ПДВ в період з 06.10.2015 по 21.02.2020. За результатами проведеної перевірки та на підставі п.124.2 ст.124 ПК України до позивача застосовано штраф у розмірі 25% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання.

Таким чином, на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, від 06.09.2021 №187/34-00-04-02-01, відповідальність за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання передбачено ст.124 ПК України, відповідно і розмір штрафу обґрунтовано визначено саме в розмірах передбачених зазначеною статтею.

Підпунктом 109.1 ст.109 ПК України встановлено, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 109.2, ПК України встановлено, що порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. У випадках, визначених п.119.3 ст.119, п.п.123.2-123.5 ст.123, п.п.124.2, 124.3 ст.124, п.п.125-1.2-125-1.4 ст.125-1 цього кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Стаття 112 ПК України визначає загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зокрема, встановлено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 112.1).

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (пункт 112.2).

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи (пункт 112.7).

Також цієї нормою у пункті 112.8 визначено обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у ст.112-1 ПК України обставини, що пом`якшують відповідальність особи.

Стаття 124 ПК України в редакції, яка діяла на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, визначає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання.

Згідно пункту 124.1 вказаної статті у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до п.124.2 ст.124 ПК України діяння, передбачені п.124.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Тобто, відповідальність, передбачена п.124.1 ст.124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Натомість обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за п.124.2 ст.124 ПК України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 Податкового кодексу України.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина (у визначених Податковим кодексом України випадках) в податкових правопорушеннях нерозривно пов`язана з встановленням умислу. У противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Податкового кодексу України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

При цьому обов`язок доведення вини покладено саме на контролюючий орган і без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого умовою є наявність вини.

Крім того, слід зазначити, що у випадку встановлення контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки на підставі сукупності відповідних даних податкових декларацій та електронних систем і реєстрів обставин, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства, контролюючий орган не позбавлений можливості констатувати в діяннях платника податків винного діяння в умисній формі. При цьому, такі обставини з відповідним обґрунтуванням висновків про умисність діяння в обов`язковому порядку мають бути зазначені в акті камеральної перевірки.

Таким чином, при вирішенні спорів такої категорії необхідно встановити, чи вжив позивач всі достатні, необхідні та залежні від нього заходи з метою дотримання правил та норм, визначених у положеннях чинного законодавства, чи діяв він добросовісно, затримуючи сплати узгоджених податкових зобов`язань (наявність/відсутність непереборних обставин щодо несвоєчасної сплати), чи вчиняв всі необхідні активні дії, зокрема, щодо повідомлення відповідача про неможливість сплати податкових зобов`язань через відсутність коштів на рахунках чи неможливістю їх використання та щодо відшукування необхідних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2020 року КП «Теплопостачання міста Одеси» було притягнуто до відповідальності за порушення порядку сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість, про що свідчать наступні складені акти перевірок: №41/28-10-53-09/34674102/3 від 25.02.2020, податкове повідомлення-рішення від 27.02.2020; №150/28-10-53-08/34674102/30 від 05.10.2020, податкове повідомлення-рішення від 19.10.2020.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що КП «Теплопостачання міста Одеси» неодноразово, усвідомлюючи здійснення порушення законодавства, несвоєчасно було сплачено податкове зобов`язання з податку на додану вартість.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2015 у справі №815/1969/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015, розстрочено КП «Теплопостачання міста Одеси» сплату податкового боргу з ПДВ на загальну суму 104188924,47грн. строком на п`ять років, шляхом сплати заборгованості щомісячно рівними частками у розмірі 1736482,02грн. Термін сплати розстрочки з 27.11.2015 по 28.10.2020.

Верховний Суд неодноразово та послідовно у свої постановах, зокрема від 05.07.2019 у справі №820/11541/13-а, від 24.05.2022 у справі №280/928/20, висловлював позицію, що судове рішення, ухвалене в порядку ст.263 КАС України, не може встановити інших строків сплати узгодженого податкового зобов`язання порівняно з тими, що визначені нормами Податкового кодексу України. Судове рішення про розстрочення суми податкового боргу не змінює обсягу податкового обов`язку платника податків боржника (у тому числі суми податкового боргу, а також розміру штрафу за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання), оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями. Обсяг податкового обов`язку, а також відповідальність за його невиконання визначається виключно нормами податкового законодавства, у тому числі ст.126 ПК України (з 01.01.2021 ст.124 ПК України). Факт дотримання при цьому строків сплати, встановлених у судовому рішенні про розстрочення виконання рішення про стягнення податкового боргу, не впливає на порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених Податковим кодексом України, і не може нівелювати правове значення останніх.

Тобто, розстрочення судом наявної у КП «Теплопостачання міста Одеси» суми боргу не впливає на факт вчинення правопорушення (несвоєчасна сплата податку на додану вартість), крім того, таке порушення фактично було вчиненим ще до моменту відповідного розстрочення.

Як вбачається з акту перевірки від 27.07.2021 №236/34-00-04-02-01/34674102 контролюючим органом встановлено, що відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015 у справі № 815/1969/15 позивачу надано розстрочку податкового боргу на загальну суму 102163405,24грн. Термін сплати розстрочки з 27.11.2015 по 28.10.2020. 20.02.2020 КП «Теплопостачання міста Одеси» сплачено, у рахунок погашення розстрочки, платіжним дорученням №105 від 19.02.2020, суму платежу у розмірі 14977157,17грн.

Згідно даних облікової картки особового рахунку з податку на додану вартість КП «Теплопостачання міста Одеси» встановлено несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, а саме 21.02.2020 здійснено нарахування розстрочених платежів на загальну суму 13911231,53грн.: за період 28.10.2015 - 21.02.2020 - 2789098,34 грн.; за період 28.10.2015 - 21.02.2020 - 9577409грн.; за період 28.10.2015 - 21.02.2020 - 1406348грн.; за період 28.10.2015 - 21.02.2020 - 102010,47грн.; за період 28.10.2015 - 21.02.2020 - 24385,02грн.; за період 28.10.2015 - 21.02.2020 - 11980,70грн.

Нарахування в інтегрованій картці платника відбувалось на підставі графіку погашення розстрочених (відстрочених) сум згідно постанови суду у справі №815/1969/15, який було надіслано на адресу підприємства листом №4290/10/28-08- 23-018 від 28.10.2015 року, на підставі листів КП «Теплопостачання міста Одеси» про дострокову сплату частки розстроченої суми та листів Департаменту фінансів Одеської міської ради, у випадках надання фінансової підтримки, передбаченої бюджетом міста.

Інформація, щодо сплачених часток розстроченого боргу та пені нарахованої у відповідності до ПК України на чергові сплачені частки розстроченого податкового боргу КП «Теплопостачання міста Одеси» надавалась платнику листами щоразу після здійснення дострокового погашення боргу.

В інтегрованій картці платника КП «Теплопостачання міста Одеси» 21.02.2020 здійснено нарахування розстрочених платежів на загальну суму 13911231,53грн. на підставі листа-заяви КП «Теплопостачання міста Одеси» від 21.02.2020 №03-15-/25 про дострокову сплату розстроченого податкового боргу з урахуванням пені.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.178 ст.14 ПК України визначено поняття податку на додану вартість, це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Обов`язок сплати податку на додану вартість виникає на підставі поданої податкової декларації, тому базою для нарахування штрафу за несплату або несвоєчасну сплату податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів є сума, яка визначена у відповідній податковій декларації.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України документом, що подається платником податків контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку є податкова декларація.

У відповідності до п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Отже, податковою перевіркою обґрунтовано встановлено порушення позивачем п.57.1 ст.57, п. 203.2 ст. 203 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ у загальній сумі 13911231,50грн., про що свідчить податкове повідомлення-рішення від 06.09.2021 №187/34-00-04-04-01 щодо нарахування, на підставі п.124.2 ст.124 ПК України штрафу у розмірі 3477807,88грн. за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв