Справа № 990/199/25
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 травня 2025 року

м. Київ

справа №990/199/25

адміністративне провадження № П/990/199/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючий - Стародуб О.П.

судді: Кравчук В.М., Стеценко С.Г.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України за участю третьої особи Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

08.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні (переведенні на) пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня смерті годувальника та відновити пропущений термін з поважних причин;

- при вирішення спору застосувати норми ст.ст. 3, 8, 22, 24, 27, 28, 46, 48, 49 Конституції України як норми прямої дії та не застосовувати ч.2 ст.36, ст.ст. 26, 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як такі, що суперечать Конституції України, та ст. 7 законів про бюджет України за 2021-2025 роки, де відбулась підробка прожиткового рівня, що є окремим злочином за ст.358 КК України;

- зобов`язати Пенсійний фонд України призначити та виплачувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника, починаючи з дня смерті годувальника;

- визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо проведення індексації пенсії з 2014 року по теперішній час із застосуванням коефіцієнтів, що не відповідають реальному рівню інфляції та порушують вимоги ст.ст. 3, 27, 28, 46, 48 Конституції України;

- при вирішенні спору застосувати норми ст.ст. 3, 8, 22, 27, 28, 46, 48 Конституції України та не застосовувати положення ст. 42 Закону України №1058-ІV в частині, що обмежує розмір індексації не забезпечує повного захисту пенсії від інфляційного знецінення. Застосувати реальний коефіцієнт інфляції;

- зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити перерахунок інфляції пенсії за період з 01.04.2013 по теперішній час із застосуванням показників, що відповідають реальному сукупному рівню інфляції та виплатити відповідну недоотриману суму пенсії;

- визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо обчислення та виплати пенсії у розмірі нижчому за реальний (фактичний) прожитковий мінімум, гарантований ст.ст. 3, 27, 28, 46, 48 Конституції України. Фактичний 6013 грн;

- при вирішенні спору застосувати норми ст.ст. 3, 8, 22, 27, 28, 46, 48 Конституції України та не застосовувати положення ст.ст. 26, 27, 28, 33, 42 Закону України №1058-ІV та ст. 7 Законів україни "Про бюджет України" на 2021-2025 роки в частині, що дозволяє встановлювати та виплачувати пенсію у розмірі нижчому за реальний (фактичний) прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити перерахунок пенсії з дня, коли розмір став нижчим за реальний прожитковий мінімум або з дати звернення до суду в 2022 роках таким чином, щоб її розмір відповідав реальному прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність (встановивши його на рівні не менше 6500 грн станом на дату перерахунку або на рівні, визначеному Судом, на підставі належних доказів), та виплачувати пенсію у такому розмірі з урахуванням належної інднксації в майбутньому;

- розглянути питання про звернення до Конституційного Суду України з поданням щодо перевірки конституційності положень ч.2 ст.36, ст.ст. 26, 27, 28, 33, 42 Закону України №1058-ІV та ст. 7 Законів України "Про бюджет України" за 2021-2025 роки. У разі звернення до КСУ щодо ст. 42 Закону України №1058-ІV - просити КСУ розглянути подання у зв`язку з конституційною скаргою ОСОБА_2 ;

- судові витрати (у разі їх понесення) покласти на відповідачів;

- звільнити від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір";

- зробити паузу та звернутись до Верховного суду України з метою ініціювання звернення відповідно до ст.ст.150, 151 Конституції України щодо неконституційності вказаних вище законів, включаючи ст. 55 Закону України «Про Конституційний Суд України»;

- зробити паузу та окремою ухвалою призначити адвоката;

- після рішення Конституційного суду повернутися до розгляду позову по суті.

Також позивачем заявлено клопотання про витребування матеріалів та доказів, необхідних для повного та всебічного розгляду справи, а також про поновлення строків на звернення до суду.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Відповідно до частини першої статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Частиною четвертою статті 22 КАС України передбачено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Особливості провадження у справах зазначеної вище категорії визначено нормами статті 266 КАС України.

Отже, за загальним правилом, судами, які вирішують адміністративні справи у першій інстанції є місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди). І лише у встановлених процесуальним законом випадках певні категорії спорів підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.

Відповідно д частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Головного управління Пенсійного фонду України, тобто до суб`єкта, який відсутній у переліку суб`єктів владних повноважень, визначеному частиною 4 статті 22 КАС України, які можуть бути відповідачами у справах, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.

Отже, вказаний позов не підсудний Верховному Суду як суду першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

За правилами частини першої статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, позовну заяву необхідно передати до Київського окружного адміністративного суду за підсудністю за місцезнаходженням позивача для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 20, 22, 25, 29, 171, 243, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України за участю третьої особи Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - передати за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Копію цієї ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або закінчення строку на апеляційне оскарження.

Судді

О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

С.Г. Стеценко