Справа № 504/1110/24
Суддя: Вінська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/1110/24
Номер провадження 2-а/504/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Вінська Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С ТА Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , поданий представником позивача Новосьоловою О.В., пред`явлений до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа ОСОБА_2 , за яким просили:

1.Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом про визнання дій щодо нарахування суддівської винагороди протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову складену Інспектора Департаменту патрульної поліції м. Київ інспектора ДПП Стібиш Світлани Володимирівни серія ЗАВ №02744895 від 09.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

3.Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Представник позивача в обґрунтування позову посилалась на те, що постановою інспектора Департаменту патрульної поліції м. Київ інспектора ДПП Стібиш Світлани Володимирівни серія ЗАВ №02744895 від 09.07.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 09.07.2023 року о 15:12 годині за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 287 зафіксовано транспортний засіб DAEWOO LANOS НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанову винесено поліцейськими Департаменту патрульної поліції на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - Система).

Тобто, вказане правопорушення було зафіксовано в автоматичному режимі та ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності як власника вищевказаного автомобіля.

Проте, представник позивача вважає, що юридична відповідальність за вчинене правопорушення повинна бути прив`язана не до майна і його власника, а до конкретної фізичної особи, яка керувала транспортним засобом під час здійснення конкретного правопорушення.

У позові представник позивача звертає увагу, що ОСОБА_1 з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України перебуває за кордоном, а автомобіль, в установленому порядку, передала в управління ОСОБА_2 . Так, ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні правопорушення та направив на адресу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України заяву, відповідно до якої просив змінити суб`єкта правопорушення. Проте, 08.11.2023 року у відповідь на заяву ОСОБА_2 представником відповідача було повідомлено, що оскільки на момент його звернення постанова серії ЗАВ №02744895 набрала законної сили, то підстави для зміни суб`єкта правопорушення відсутні.

Представник позивача посилалась на те, що на фото, відео доказах, доданих до оскаржуваної постанови, не ідентифікована і не зафіксована особа водія, який перебував за кермом в момент фіксації правопорушення; докази, того, що саме особа, щодо якої винесено постанову, порушила Правила дорожнього руху відсутні.

Отже, на думку представника позивача, у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 не вчиняла вказане правопорушення, в свою чергу ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення визнав, штраф сплатив.

Підсумовуючи, представник позивача вказувала, що не погоджується із постановою інспектора Департаменту патрульної поліції м. Київ інспектора ДПП Стібиш Світлани Володимирівни серія ЗАВ №02744895 від 09.07.2023 року, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповними з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Додатково представник позивача просила поновити процесуальних строків звернення до суду з відповідним позовом, посилаючись на те, що правопорушення було зафіксовано в автоматичному режимі, а ОСОБА_1 не перебувала на території України, правопорушення не вчиняла та не була обізнана про існування вказаної постанови. На думку представника позивача вказані обставини свідчать про пропуск строку звернення позивача до суду з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Ухвалою суду від 13.03.2024 року відповідний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Від третьої особи Коєнєна А.В. до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та просив задовольнити. Посилався на те, що вказане правопорушення від 09.07.2023 року було вчинено ним, про що було повідомлено Департамент патрульної поліції Національної поліції України, шляхом направлення на адресу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України заяви, відповідно до якої він просив змінити суб`єкта правопорушення. Також ним було сплачено відповідну суму штрафу, а отже підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, на думку третьої особи, у відповідача не було.

Представником відповідача 04.04.2024 року через систему «Електронний суд» було подано відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення. Представник відповідача посилався на те, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена у відповідності до чинного законодавства за фактом вчиненого правопорушення.

У судове засідання 02 квітня 2025 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином.

Представником позивача адвокатом Новосьоловою О.В. подано заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд ухвалив розглядати справу без учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, інспектором Департаменту патрульної поліції Стібиш Світланою Володимирівною винесено постанову серії ЗАВ №02744895 від 09.07.2023 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн..

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 09.07.2023 о 15 год. 12 хв., за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 287, особа, яка керувала транспортним засобом DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1 перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила пункт 12.9. б) Правил дорожнього руху.

Постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 3АВ №02744895 від 09.07.2023 виніс інспектор ДПП Стібиш Світлана Володимирівна на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - Система). Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 158-1220.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137 (далі - Порядок № 137).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Розділом 12 Правил дорожнього руху, а саме п. 12.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, який перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Загальні обмеження швидкості, зокрема п. 12.4 Правил дорожнього руху, поширюється на всю територію України. У населених пунктах, рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год. Таке обмеження стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Пунктом 12.9 (б) Правил дорожнього руху, визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про правопорушення Правил дорожнього руху передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, Законом України «Про Національну поліцію», а саме ст. 40, визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Статтею 14-2 КУпАП закріплено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Крім того, ч. 7 ст. 258 КУпАП визначено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі встановлюються статтями 279-1 - 279-4 КУпАП та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» затвердженою наказом № 13 Міністерства внутрішніх справ України від 13 січня 2020 року.

Згідно зі ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Інструкції, при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Форму постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, наведено в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відтак, у разі наявності доказів учинення адміністративного правопорушення у розумінні ст. 251 КУпАП, відсутності в матеріалах автоматичної фіксації даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням цифрового підпису.

У позовній заяві позивач зазначає, що він адміністративного правопорушення не вчиняв, а тому до відповідальності притягнутий безпідставно.

Однак, як визначено ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, адміністративну відповідальність несе: фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб: керівник юридичної особи, за яким зареєстровано транспортний засіб; належний користувач транспортного засобу, за умови, якщо про нього внесено відомості до Єдиного держаного реєстру транспортних засобів; особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи, за умови, якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб.

За правилами ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №338/1/17 від 26.04.2018 зазначено, що колегія суддів вважає помилковими посилання суду апеляційної інстанції на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Із наданих представником позивача документів вбачається, що автомобіль DAEWOO LANOS НОМЕР_1 перебуває у користуванні третьої особи по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на яке зареєстровано у відповідності до чинного законодавства. Факт вчинення відповідного правопорушення від 09.07.2023 року визнається останнім..

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини", "Девеєр проти Бельгії", "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

За викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідне правопорушення від 09.07.2023 року позивачем не вчинялось та остання на момент його вчинення перебувала за кордоном, що підтверджується наданими до суду копіями сторінок закордонного паспорту позивача з відмітками про перетин кордону, а відповідний автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_2 який визнав порушення ним правил дорожнього руху сплатив штраф та звернувся до Департаменту патрульної поліції із заявою зміну суб`єкта правопорушення у постанові ЗАВ №02744895, а отже оскаржувана постанова є протиправною та не законною, а отже такою, що підлягаю скасуванню.

Правопорушення було зафіксовано в автоматичному режимі, а ОСОБА_1 як встановлено судом, не перебувала на території України, правопорушення не вчиняла та не була обізнана про існування вказаної постанови. Вказані обставини на думку суду свідчать про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.7, 9, ч. 1 ст. 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 122, 132, 134, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа ОСОБА_2 , про скасування постанови задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом.

Визнати протиправною та скасувати постанову, складену Інспектора Департаменту патрульної поліції м. Київ інспектора ДПП Стібиш Світлани Володимирівни, серія ЗАВ №02744895 від 09.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Вінська Н. В.