Справа № 240/24341/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Житомир

справа № 240/24341/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року №03-23/108/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

- зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 60 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, визначеної на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року №03-23/108/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що складає 233156,00 грн, починаючи з 01.01.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказав, що є суддею у відставці та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, отримує щомісячне довічне грошове утримання згідно із Законом України "Про судоустрій та статус суддів".

Вказує, що Житомирський апеляційний суд видав довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці №03-23/108/2024 від 13.08.2024.

У подальшому, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки. Однак, згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області від 22.08.2024 №004 відмовлено у такому перерахунку, оскільки на переконання вказаного територіального органу Пенсійного фонду України базовий розмір окладу судді місцевого суду з 01.01.2021 не змінювався.

Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного у позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до суду відзив на позовну заяву (за вх.№1379/25), у якому заперечує щодо задоволення позову.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016, оскільки змін у законодавстві з 01.01.2022 щодо зміни розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, не було, то правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу, з врахуванням довідки від 13.08.2024, немає.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надіслало до суду відзив на позовну заяву (за вх.№70875/24), у якому заперечує проти задоволення позову з аналогічних підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яке виплачується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Житомирським апеляційним судом 13.08.2024 видано ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №03-23/108/2024, станом на 01.01.2024.

15.08.2024 позивач звернувся із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі оновленої довідки.

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та 22.08.2024 прийнято рішення №04 про відмову у перерахунку пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що оскільки, змін у законодавстві з 01.01.2022 щодо зміни розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір, якого встановлено на 1 січня календарного року не було, то правових підстав для проведення перерахунку пенсії, з врахуванням довідки, немає.

Вважаючи вказані дії відповідачів, щодо відмови у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 142 Закону України №1402, на підставі довідки Житомирського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №03-23/108/2024 від 13 серпня 2024 року, позивач звернувся за захистом свого права до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIIIщомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з частинами 4, 5 статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 130 Конституції України передбачено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Аналогічні положення закріплені частиною 1 статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII, згідно з якою суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У частинах 2, 3 статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII передбачається, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.

Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 №966-XIV.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 15.07.1999 №966-XIV, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також, у цій статті Закону передбачається, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

У змісті наведеної норми Закону України від 15.07.1999 №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону України від 15.07.1999 №966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відповідно, Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». При цьому, судді Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Натомість, відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - становить 2270 гривень, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні. Відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - становить 2684 гривні, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Слід зазначити, що зміни до Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також в Закон України від 15.07.1999 №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

Тому, для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

Отже, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.

Аналогічні висновки щодо обчислення суддівської винагороди (обрання розрахункової величини прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року) сформовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року по справі №400/2031/21, від 30 листопада 2021 року по справі №360/503/21.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України, ст.14 КАС України судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд враховує, що правові норми Порядку №7-2 та Порядку №22-1 не наділяють повноваженнями територіальні органи Пенсійного фонду України на ревізування складових довідки про розмір суддівської винагороди для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зазначене свідчить, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №04 від 22.08.2024 щодо відмови у перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду №03-23/108/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним.

З метою належного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.01.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Житомирського апеляційного суду №03-23/108/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог у частині здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 60% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, визначеної на підставі довідки Житомирського апеляційного суду, суд зазначає наступне.

Вирішуючи можливість застосування позиції Верховного Суду до обставин даної адміністративної справи, слід врахувати, що в розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 60 відсотків від суддівської винагороди задоволенню не підлягають, оскільки наразі перерахунок довічного грошового утримання на підставі нової довідки ще не відбувся, у разі незгоди із діями відповідача під час проведення перерахунку, позивач має можливість оскаржити їх до суду.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що такі вимоги є передчасними, адже спір в цій частині фактично не існує, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В силу приписів ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича,7, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під"їзд, 2 поверх, м.Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61022. ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №04 від 22.08.2024 щодо відмови у перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Житомирського апеляційного суду №03-23/108/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Житомирського апеляційного суду №03-23/108/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 605 (шістсот п"ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 605 (шістсот п"ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Повний текст складено: 13 травня 2025 р.

13.05.25