Справа № 520/18595/23
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2025 року

м. Київ

справа №520/18595/23

адміністративне провадження № К/990/15711/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів -Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2024 року у справі №520/18595/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 , військова частина НОМЕР_3 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправними та скасування наказів,

УСТАНОВИВ:

Адвокат, Агєєва Елла Олегівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29 травня 2023 року №68од/дск «Про результати службового розслідування» в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову відповідність»;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15 червня 2023 року № 124 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову відповідність».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2024 року, позовну заяву задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29 травня 2023 року №68од/дск «Про результати службового розслідування» в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову відповідність».

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15 червня 2023 року №124 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову відповідність».

Не погоджуючись із такими рішеннями судів попередніх інстанцій, військова частина НОМЕР_1 звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 14 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд».

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2024 року у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 28 квітня 2025 року визнав неповажними підстави пропуску строку, зазначені військовою частиною НОМЕР_1 на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року і постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2024 року у справі №520/18595/23 та касаційну скаргу залишив без руху. Зокрема, скаржнику запропоновано усунути недоліки касаційної скарги шляхом подання до суду: 1) клопотання із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини; 2) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судового рішення, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; 3) докази надсилання копії касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України.

На виконання цієї ухвали та в межах наданого строку військова частина НОМЕР_5 надіслала уточнену касаційну скаргу та клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

В обґрунтування заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження скаржник зазначає, що військова частина НОМЕР_1 знаходиться на сході країни, де в свою чергу ведуться активні бойові дії та виконує бойові завдання щодо стримування і відсічі збройної агресії, що позбавляє можливості дотримуватись чітких процесуальних строків.

Проаналізувавши клопотання про поновлення процесуального строку, Верховний Суд вважає за потрібне вказати наступне.

Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова Другого апеляційного адміністративного суду прийнята 5 листопада 2024 року, повний текст складено 8 листопада 2024 року, проте касаційну скаргу подано через підсистему «Електронний суд» 14 квітня 2025 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслений характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, передусім щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Так, судом касаційної інстанції установлено, що ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2025 року визнано поважними підстави пропуску строку, зазначені військовою частиною НОМЕР_1 на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року і постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2024 року у справі №520/18595/23 та поновлено його. Відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про розстрочення сплати судового збору та касаційну скаргу залишено без руху із встановленням строку на усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду: 1) документу про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі; 2) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судового рішення, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; 3) докази надсилання копії касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України.

На виконання вимог вказаної вище ухвали, скаржником подано уточнену касаційну скаргу. Окрім того, скаржником заявлено клопотання про надання додаткового часу для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору.

Верховний Суд ухвалою від 30 січня 2025 року продовжив військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду: 1) документу про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі; 2) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судового рішення, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; 3) докази надсилання копії касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України.

Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», електронний документ (ухвала суду про продовження процесуального строку від 30 січня 2025 року) доставлена в Електронний кабінет військової частини НОМЕР_1 30 січня 2025 року о 7:10 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою Верховного Суду від 6 березня 2025 року вказану касаційну скаргу було повернуто скаржнику, оскільки скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 30 січня 2025 року в частині сплати судового збору, подання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судового рішення та доказів надсилання копії касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи.

Водночас Суд звертає увагу, що та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

При цьому, Суд зауважує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, Суд зауважує, що особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Щодо посилань скаржника на введення на території України воєнного стану.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України "Про правовий режим воєнного стану", згідно з статтею 10 якого у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Отже, в силу вимог закону, органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження в умовах воєнного стану.

Верховний Суд зауважує, що дійсно, введений в країні воєнний стан суттєво ускладнило (подекуди унеможливило) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що місцем дислокації військової частина НОМЕР_1 є АДРЕСА_1 , на територіях якої не ведуться активні бойові дії.

Неналежна організація процесу щодо оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання касаційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання касаційної скарги.

Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що належними доказами.

Будь-яких інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, доводів на їх обґрунтування скаржником не наведено, відповідних доказів на їх підтвердження не надано.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно наголосити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд вважає за потрібне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Отже, станом на день постановлення цієї ухвали, недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 28 квітня 2025 року, скаржником не усунуто.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин і правового регулювання колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку, зазначені військовою частиною НОМЕР_1 на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року і постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2024 року у справі №520/18595/23.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2024 року у справі №520/18595/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 , військова частина НОМЕР_3 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправними та скасування наказів.

Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….

Н.М. Мартинюк

А.Г. Загороднюк

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду