Справа № 640/17130/22
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

06 травня 2025 року Справа №640/17130/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.

при секретарі: Дідевич Я.О.

за участі:

представника позивача: Швец В.А.

представника відповідача 1: не з*явився

представника відповідача 2: не з*явився

представника третьої особи: не з*явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження адміністративний позов Заступника Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради, Музею видатних діячів української культури Лесі Українки, Миколи Лисенка, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рестін» про скасування дозволу на виконання будівельних робіт, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради, Музею видатних діячів української культури Лесі Українки, Миколи Лисенка, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Рестін» про скасування дозволу на виконання будівельних робіт.

09.11.2022 року відповідачем 2 надано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 240 КАС України. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що підстави для представництва Офісом Генерального прокурора інтересів держави в особі Київської міської ради та Музею - відсутні, оскільки останні не наділені повноваженнями здійснювати захист законних інтересів у спірних правовідносинах та не мають належної процесуальної дієздатності.

Заступником Генерального прокурора надані письмові заперечення щодо вказаного клопотання, згідно змісту яких у тому числі з посиланням на позицію суду касаційної інстанції зазначено, що спори у сфері охорони культурної та історичної спадщини належать до спорів, які стосуються захисту суспільного (публічного) інтересу.

Отже, враховуючи статус зазначеної вище пам`ятки, а також установлені обмеження щодо здійснення будівництва в межах охоронної зони цієї пам`ятки, крім державного інтересу, на захист якого прокурором подано позов, наявний також значний суспільний інтерес, який полягає в прагненні громадян гарантувати охорону та збереження для нинішнього і майбутніх поколінь визначного об`єкта культурної спадщини.

Таким чином Заступник Генерального прокурора вважає, що вирішення спору про скасування містобудівних умов та обмежень забудови спірної земельної ділянки і дозволу на виконання будівельних робіт щодо будівництва запроектованого в межах охоронної зони Музею має важливе значення для держави, яка у таких правовідносинах забезпечує виконання одного з основних конституційних завдань.

Отже, ураховуючи викладене визначення, позивачем Київську міську раду, повноваження якої на здійснення представництва інтересів територіальної громади у спірних правовідносинах визначені законом, повною мірою відповідає вимогам зазначеного законодавства, а також обумовлені необхідністю зазначення прокурором при зверненні до суду відповідного уповноваженого органу.

Також в запереченнях зауважено, що, визначаючи у якості позивача Музей, прокурор не здійснює захисту інтересів такого суб`єкту, а захищає порушені інтереси держави, які тісно пов`язані з діяльністю цієї культурної інституції.

Відтак, на думку Заступника Генерального прокурора, клопотання про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Також Заступником Генерального прокурора надано клопотання про огляд доказів за місцем знаходження, в обґрунтування якого зазначено, що на каналі «Youtybe» (загальнодоступне за посиланням: https://youtu.be/VoeXeQi5tjo) розміщено відео, у якому йдеться про вкрай незадовільний технічний стан будівлі по вул. Жилянській, 96 м. Києва.

Зокрема, з відео вбачається, що будівництво неподалік офісного центру призвело до підняття ґрунтових вод та їх постійного накопичення у підвалі будівлі № 96 по вул. Жилянській у м. Києві. Крім того, на думку заяіника, відео дає змогу оцінити її загальний технічний стан та впевнитись у достовірності доводів прокурора про суттєву чутливість конструктивних елементів будівлі до будь-яких зовнішніх впливів.

А тому, спираючись у тому числі на ч. 1 ст. 211 КАС України, Заступник Генерального прокурора просив задовольнити клопотання.

У тому числі Заступником Генерального прокурора надано клопотання про витребування доказів, в обґрунтування якого зазначено, що Офісом Генерального прокурора відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вживалися заходи з метою отримання доказів на підтвердження позовних вимог у цій справі, однак ці заходи до бажаного результату не призвели, витребуваних документів надано не було, що обумовлює необхідність з`явлення даного клопотання до суду.

Представник Офісу Генерального прокурора у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. З приводу клопотання про залишення позову без розгляду наголосив, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Клопотання, заявлені Заступником Генерального прокурора, підтримав.

Представники інших сторін до судового засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Щодо клопотання про залишення позову без розгляду.

Як визначено п.1 ч.1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право прокурора на звернення до суду адміністративної юрисдикції передбачено ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 КАС України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та здійснюється, окрім іншого, шляхом подання позовної заяви.

У спірних правовідносинах прокурором позивачами визначено територіальну громаду м. Києва, від імені якої діє Київська міська рада, а також Музей.

Так, ст. 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

За змістом ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, законності, поєднання місцевих і державних інтересів, державної політики та гарантії місцевого самоврядування.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що державою гарантується належне функціонування місцевого самоврядування та наділення повноваженнями діяти від імені територіальної громади відповідних рад.

Частина 2 ст. 46 КАС України передбачає, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Зазначене кореспондується з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, яка встановлює, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно- правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, право органів та посадових осіб місцевого самоврядування на звернення до суду, у тому числі суду адміністративної юрисдикції, з позовом до іншого органу місцевого самоврядування або органу державної влади, іншого суб`єкта владних повноважень щодо оскарження їх рішень, дій або бездіяльності з метою захисту прав та інтересів відповідної територіальної громади чи належного виконання своїх функцій гарантується Конституцією та законами України.

Конституційні гарантії існування місцевого самоврядування та його невід`ємної складової - права на звернення до адміністративного суду передбачені у декількох статтях Основного Закону України (ч. 1 ст, 5, ст. 7, ч. 1 та ч. 3 ст. 140), норми якої є нормами прямої дії.

Крім цього, Законом України «Про музеї та музейну справу» передбачено, що основними напрямами національної музейної політики є збереження та державна підтримка Музейного фонду України; забезпечення соціально-економічних, правових і наукових умов для ефективної діяльності музеїв; сприяння формуванню сучасної інфраструктури музейної справи; підтримка і розвиток мережі музеїв, а також забезпечення охорони музеїв (ст. 3 Закону).

Музей - це науково-дослідний та культурно- освітній заклад, створений для вивчення, збереження, використання та популяризації музейних предметів та музейних колекцій з науковою та освітньою метою, залучення громадян до надбань національної та світової культурної спадщини (ст. 1 згаданого Закону).

Як зазначив Конституційний Суд України, інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але і в діяльності приватних підприємств, товариств (Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рп/99).

Суд погоджується з тим, що у цій справі Музей є культурною інституцією, а саме профільною науковою установою, що серед іншого виконує важливі для суспільства функції та представляє інтереси фахової спільноти у сфері культури і мистецтва та територіальної громади у вказаній сфері, а отже і даній справі прокурор захищає порушені інтереси держави, які тісно пов`язані з діяльністю Музею.

На підставі визначеного в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Щодо клопотання про огляд доказів за місцем знаходження.

Статтею 81 КАС України передбачено можливість і порядок огляду доказів за їх місцезнаходженням. Так, речові і електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. У разі необхідності, в тому числі за клопотанням учасника справи, для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням можуть бути залучені свідки, перекладачі, експерти, спеціалісти, а також здійснено фотографування, звуко- і відеозапис. В порядку, визначеному цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків, (ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України).

Відповідно до ст. 96 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Електронними доказами (ст. 99 КАС України) є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених ст. 90 КАС України, щодо відсутності в будь-якого доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведені норми суд вважає за належне задовольнити клопотання про огляд доказів за місцем знаходження.

Щодо клопотання про витребування доказів.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено ч. 1, 2 ст. 73, ч. 1 ст. 77 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 6-9 ст. 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом. У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно, для з`ясування всіх обставин у справі та керуючись зазначеними положеннями КАС України, суд вважає за належне:

витребувати у Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ТОВ «НВП «Рестін» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Жилянській, 96 А у м. Києві, видані 12.02.2014 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також документи, які надавались для їх видачі;

витребувати у Державної інспекції архітектури та містобудування України та ТОВ «НВП «Рестін» дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво офісно-житлового та готельного комплексу з допоміжними приміщеннями та паркінгом по вул. Жилянській, 96 А у Голосіївському районі м. Києва», виданий ДАБІ 26.05.2015 за № ІУ 04, а також документи, які надавались для його видачі;

витребувати у ТОВ «НВП «Рестін» проектну документацію на будівництво офісно-житлового та готельного комплексу з допоміжними приміщеннями та паркінгом по вул. Жилянській, 96 А у м. Києві, а також документи, які надавались для її виготовлення;

витребувати у ТОВ «НВП «Рестін» історико-містобудівне обґрунтування на «Будівництво житлово-офісного комплексу з додатковими приміщеннями та паркінгом на вул. Жилянській, 96 А в межах історичних ареалів м. Києва» від 12.04.2011;

витребувати у комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Інститут Генерального плану м. Києва» та Київської міської ради викопіювання з текстової та графічної частин Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804, щодо території, обмеженої вулицями Жилянська, Саксаганського, Паньківська та Льва Толстого у м. Києві, у місці розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :72:082:0019 на вул. Жилянській, 96 А у м. Києві та :72:082:0002 на вул. Саксаганського, 97 у м. Києві, станом на 12.02.2014, 26.05.2015, на час пред`явлення позову і на цей час.

Таким чином клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню.

Як визначено у п. 4 ч. 6 ст. 181 КАС України, суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема, у випадках необхідності витребування нових (додаткових) доказів.

На підставі викладеного, керуючись КАС України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Державної інспекції архітектури та містобудування України про залишення позовної заяви без розгляду, - відмовити.

Клопотання Заступника Генерального прокурора про огляд доказів за місцем знаходження, - задовольнити.

Провести огляд доказу за місцем його знаходження, а саме: електронного доказу - відео, яке розміщене на каналі в «Youtybe» (загальнодоступне за посиланням: https://youtu.be/VoeXeQi5tjo).

Клопотання Заступника Генерального прокурора про витребування доказів, - задовольнити.

Витребувати у Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ТОВ «НВП «Рестін» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Жилянській, 96 А у м. Києві, видані 12.02.2014 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також документи, які надавались для їх видачі.

Витребувати у Державної інспекції архітектури та містобудування України та ТОВ «НВП «Рестін» дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво офісно-житлового та готельного комплексу з допоміжними приміщеннями та паркінгом по вул. Жилянській, 96 А у Голосіївському районі м. Києва», виданий ДАБІ 26.05.2015 за № ІУ 04, а також документи, які надавались для його видачі.

Витребувати у ТОВ «НВП «Рестін» проектну документацію на будівництво офісно-житлового та готельного комплексу з допоміжними приміщеннями та паркінгом по вул. Жилянській, 96 А у м. Києві, а також документи, які надавались для її виготовлення.

Витребувати у ТОВ «НВП «Рестін» історико-містобудівне обґрунтування на «Будівництво житлово-офісного комплексу з додатковими приміщеннями та паркінгом на вул. Жилянській, 96 А в межах історичних ареалів м. Києва» від 12.04.2011.

Витребувати у комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Інститут Генерального плану м. Києва» та Київської міської ради викопіювання з текстової та графічної частин Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804, щодо території, обмеженої вулицями Жилянська, Саксаганського, Паньківська та Льва Толстого у м. Києві, у місці розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :72:082:0019 на вул. Жилянській, 96 А у м. Києві та :72:082:0002 на вул. Саксаганського, 97 у м. Києві, станом на 12.02.2014, 26.05.2015, на час пред`явлення позову і на цей час.

Оголосити перерву до 16.06.2025 року до 11 год. 00 хв.

Повний текст ухвали складено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка