Справа № 582/263/25
Суддя: Жмурченко В. Д.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/4/25
Справа № 582/263/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Жмурченка В.Д., за участю секретаря Коваль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

До Недригайлівського районного суду Сумської області надійшов вказаний адміністративний позов, у якому позивач ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4115574 від 20.02.2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП, винесену поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області капралом поліції Мінаковим Іваном Сергійовичем щодо нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , а справу закрити, та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Сумській області на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 625,60 грн, з яких: 605,60 грн сума сплаченого судового збору, 20,00 грн - комісія.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що відповідач, на його думку, безпідставно наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн за те, що він 20.02.2025 о 17-20 в місті Суми, на вул. Сумської артбригади, 8, керував автомобілем по другорядній дорозі та не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, та допустив порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказує, що дійсно у вказаний час рухався по головній дорозі та мав намір виїхати на другорядну дорогу. Попереду нього рухався вантажний автомобіль з будкою. При виїзді на другорядну дорогу вантажний автомобіль раптово зупинився. Він теж зупинився, щоб уникнути зіткнення. За декілька секунд вантажний автомбіль продовжив рух. Він став рухатись за ним, але його зупинили працівники поліції і звинуватили в порушенні правил проїзду перехрестя.

Також зазначає, що він наполягав на складанні протоколу про адміністративне правопорушення, але працівники поліції в порушення вимог ст. 258 КупАП, пояснили, що в даному випадку протокол не складається.

Крім того, при розгляді справи, він бажав скористатися правовою допомогою адвоката, але капрал поліції Мінаков І.С. не надав йому такої можливості, чим порушив його законне право на захист.

Вважаючи, що його права грубо порушені, а притягнення до адміністративної відповідальності є не законним, позивач просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА 4115574 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області капралом поліції Мінаковим І.С. 20.02.2025, як протиправну, а справу закрити.

Ухвалою суду від 07.03.2025 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, а проведення судового засідання призначено на 18.03.2025.

Ухвалою суду від 18.03.2025 задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та замінено неналежного відповідача Головне управління Національної поліції в Сумській області на належного відповідача Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та задовольнити його позовні вимоги. Додатково зазначає, що він вимушено зупинився на перехресті, через зупинку двох автомобілів, що рухались у нього попереду в попутному напрямку. Ця зупинка дійсно перешкодила автомобілю, що рухався по головній дорозі з центру міста Суми у нього з правового боку, рухатись далі. Його зупинка сталася в умовах крайньої необхідності, щоб не допустити ДТП.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції, Бережна Ю.П., подала відзив на позов, у якому зазначила про свою незгоду із позовом та просила в його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Вказує, що 20.02.2025 року близько 17 год. 20 хв. в м. Суми по вул. Сумської артбригади поблизу будинку № 8, було виявлено транспортний засіб GEELY EMGRAND 8, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій на перехресті вул. Сумської артбригади - вул. Петропавлівська керуючи транспортним засобом по другорядній дорозі вул. Сумської

артбригади не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі по вул. Петропавлівська, зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, поліцейський Мінаков І.С. виніс постанову ЕНА № 4115574 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, оголосив постанову та вручив її копію позивачу.

Заперечуючи проти позову посилається на те, що дії поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України "Про національну поліцію", Закону України "Про дорожній рух" та ПДР України.

Отже, представник відповідача вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови поліцейський діяв в межах наданих йому чинним законодавством повноважень, а оскаржувана постанова повністю відповідає вимогами чинного законодавства.

Щодо стягнення витрат по сплаті судового збору, зазначає, що відсутні підстави для стягнення 20,00 грн комісії банку за сплату судового збору, оскільки відшкодування вказаних витрат не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідання не прибув.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 4115574 від 20.02.2025, винесеною поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області капралом поліції Мінаковим І.С. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Згідно вище зазначеної постанови позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 20.02.2025 о 17-20 в місті Суми, на вул. Сумської артбригади, 8, керував автомобілем по другорядній дорозі та не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення водіями правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи серед іншого про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

Пунктом 1.9. розд. 1 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 16.11 ПДР України визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Тобто, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, що позивач дійсно, у вказані в оскаржуваній постанові час та місці, керуючи транспортним засобом по другорядній дорозі не надав переваги у русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі.

Під час розгляду справи судом досліджено відеофайл з автомобільного відеореєстратора, який встановлено у службовому автомобілі, який було прикріплено до відзиву у системі "Електронний суд".

У вказаному відеофайлі зафіксовано, що водій авто ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, яка була визначена дорожнім знаком 7.8 "Напрямок головної дороги".

Дана дія не може бути визначена як порушення п. 16.11 ПДР України, яким визначено дії водія, що рухається по другорядній дорозі, що суперечить зафіксованому на відеореєстраторі.

А тому враховуючи дану невідповідність, оскаржувана постанова, на думку суду, є незаконною та такою, що не відповідає обставинам події.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, що знаходиться у нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, в досліджених судом доказах не знайшов свого підтвердження факт порушення з боку позивача п. 16.11 ПДР та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій нібито зафіксовано порушення водієм ПДР.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Також, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору включно з комісією, в розмірі 625,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 229, 243-246, 250, 255, 257-263, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 4115574 від 20.02.2025, винесену поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області капралом поліції Мінаковим І.С. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (, 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3) на рахунок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору у сумі 625 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до другого апеляційного адміністративного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: В. Д. Жмурченко