Справа № 160/13549/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 травня 2025 року Справа 160/13549/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Едуард Олегович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

09 травня 2025 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) в особі представника Чернеша Дмитра Сергійовича, через систему "Електронний Суд" звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ІК в ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121; ІК в ), з вимогами:

Визнати протиправними дії:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427;

- Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ідентифікаційний код юридичної особи - 13486010;

щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з 22.04.2025 року що виразилися у відмові в:

- призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.12, п. "а" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року;

- належному забезпеченні соціального захисту(соціального забезпечення).

Визнати протиправними дії:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427;

щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що виразилися у відмові в:

- призначенні, нарахуванні та негайній повній виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.12, п."а" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 22.04.2025 року, з врахуванням фактично виплачених сум, до змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат.

Скасувати Рішення № 66 від 29.04.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427, належним чином здійснити призначення, нарахування та негайну повну виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.12, п."а" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 22.04.2025 року, з врахуванням фактично виплачених сум, до змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду з позовом не було дотримано встановлені законом вимоги щодо форми та змісту позовної заяви.

Згідно з пунктом 9 частини 5 статті 160 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до пункту 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно частиною 1 статті 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

При цьому, предметом оскарження до адміністративного суду у розумінні частини 1 статті 5 КАС України можуть бути рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а позовні вимоги про зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є способом поновлення порушених прав позивача, які мають бути похідними від основної вимоги про визнання протиправним відповідного рішення, дій чи бездіяльності відповідача.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Водночас, суд позбавлений можливості визначати зміст позовних вимог замість позивача на власний розсуд.

Великою Палатою Верховного Суду у справі № 640/7310/19 зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в права.

Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що зокрема вони пред`явлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

При цьому, зміст заявлених позовних вимог не конкретизовано щодо кожного з відповідачів, а містить загальний виклад вимог, звернений до них обох, що в свою чергу унеможливлює встановлення, які саме позовні вимоги стосуються Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а які стосуються Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Отже, позивачу необхідно надати до суду виправлену позовну заяву де в прохальній частині позову має бути чітко зазначено які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення, та яким саме суб`єктом владних повноважень були вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню.

Також, частиною 4 статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач зокрема просить визнати протиправними дії: - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427; щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що виразилися у відмові в: призначенні, нарахуванні та негайній повній виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.12, п."а" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 22.04.2025 року, з врахуванням фактично виплачених сум, до змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат.

При цьому, до позовної заяви в якості доказів, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме доказів відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області позивач не додає.

Отже, відсутність зазначених доказів унеможливлює дослідження та встановлення відповідних обставин справи.

Окрім того, згідно частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»).

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлено - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивач, звертаючись до суду з немайновою вимогою з урахуванням коефіцієнту пониження повинен сплатити до суду судовий збір в розмірі 968,96 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем в порушення частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, оригіналу доказу сплати судового збору за подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви, яка містить вимогу немайнового характеру, до матеріалів адміністративного позову не надано.

Разом з тим, в позовній заяві представник позивача посилається на пункт 3 частини 1 статті 8 та частину 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» та зазначає про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до приписів частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

До того ж, частиною 2 вже означеної статті визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» , яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору». Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують неможливість сплати позивачем судового збору.

Підстави заявлені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору повинні підтверджуватися належними доказами. Однак, позивач не надає відповідних доказів щодо підстав застосування статті 133 КАС України та частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» (зокрема, доказів того, що 5% від річного доходу за 2024 рік є меншим за розмір судового збору, який має бути сплачений позивачем у даній справі), у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Водночас, конструкція частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить про право, а не обов`язок суду, зокрема, звільняти від сплати судового збору.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 13.03.2025 по справі №400/11264/24 зазначає, що норми частини 1 та частини 2 статті 8 Закону №3674-VI є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору, відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір.

Таким чином, позивачу слід сплатити та надати до суду доказ сплати судового збору із заявлених ним немайнових вимог у розмірі 968,96 грн., сплаченого на реквізити: : одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок UA4004632, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 або надати до суду належним чином оформлене та мотивоване клопотання про звільнення/відстрочення сплати судового збору, з наданням належних доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- виправленої позовної заяви де в прохальній частині позову має бути чітко зазначено які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення, та яким саме суб`єктом владних повноважень були вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню;

- доказів відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області в призначенні, нарахуванні та негайній повній виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.12, п."а" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 22.04.2025, з врахуванням фактично виплачених сум, до змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат;

- документа про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн., сплаченого на реквізити: : одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок UA4004632, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 або належним чином оформленого та мотивованого клопотання про звільнення/відстрочення сплати судового збору, з наданням належних доказів.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.О. Юрков