Справа № 932/11000/24
Суддя: Ярощук О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
Провадження № 2-а/932/218/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 травня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючої судді Ярощук О.В.,

за участі секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови №4435 від 15 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

установив:

Короткий зміст позовної заяви

15 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено постанову №4435 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 грн.

Позивач зазначає, що 14.08.2024 самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження військово-лікарської комісії. Протокол про адміністративне правопорушення ним не підписувався, також його було позбавлено права на захист.

Повістку №542 від 23.04.2024 не отримував.

Зазначає, що оновив усі облікові дані.

Упродовж з 22.08.2024 по 06.09.2024 перебував на лікуванні в КЗ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги».

Постанову №4435 від 15.08.2024 не отримував.

Позивач вважає постанову незаконною з тих підстав, що згідно вказаної постанови його, всупереч вимогам законодавства, притягнуто до адміністративної відповідальності одночасно за декілька адміністративних правопорушень, а саме: своєчасно не з`явився за повісткою №542, облікові данні оновлював, військово-лікарську комісію не проходив, документи, що підтверджують право на відстрочку не надав.

Просить визнати дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 незаконними, скасувати постанову №4435 від 15 серпня 2024 року, провадження у справі закрити.

Аргументи учасників

26 грудня 2024 року позивач, в інтересах якого діє адвокат Посвалюк В.В., подав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач 18.12.2024 подав заяву про відкладення судового засідання з метою надання відзиву на позовну заяву (а.с.48-49).

27 грудня 2024 року відповідач направив відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що отримавши повістку від 23.04.2024 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних причин не з`явився.

До відділу Краматорського РУП ГУНП направлено звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 до відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14 серпня 2024 року військовозобов`язаний прибув самостійно та цього ж дня стосовно нього складено Протокол № 4415, щодо вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Військовозобов`язаний копію протоколу отримав особисто, у протоколі надав особисті пояснення зазначивши «ще не з`явився за сімейними обставинами».

Відповідно до протоколу до правопорушника доведено про розгляд справи який призначено на 09.00 годину 15.08.2024 року, під особистий підпис. Будучі ознайомленим про час, дату і місце розгляду справи ОСОБА_1 15.08.2024 на розгляд справи не прибув. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу складеного протоколу та вчиненого правопорушення не надавав. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу перенесення, відкладення розгляду справи не надавав.

03 лютого 2025 року позивачем надані додаткові пояснення по справі (а.с.84-86). Зазначив, що пояснень у протоколі він не писав, підпис у протоколі за власний не вважає. Окрім того, друга сторінка протоколу до адміністративної справи додано Відповідачем не повна і з неї не можна встановити повний текст протоколу.

Щодо повістки № 542 від 23.04.2024р. Позивач зазначає, що дану повістку він не отримував та корінець з його підписом працівниками ТЦК при складення протоколу йому на ознайомлення надано не було.

Також зазначає, що станом на час неявки його за повісткою (24.04.2024р.) норма ч. 3 ст. 210-1 КУпАП була відсутня і розмір штрафів , визначений за порушення законодавства про оборону та мобілізацію був значно менший, ніж до нього застосований Відповідачем.

06 лютого 2025 року відповідачем надані додаткові пояснення по справі, які відповідають змісту відзиву на позовну заяву (а.с.91-93).

У силу приписів ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виснує наступне.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

14 серпня 2024 року старшим стрільцем першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим солдатом ОСОБА_4 складено протокол стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до наведеного протоколу, 14.08.2024 о 12 год. 15 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який своєчасно на виклик за повісткою 24.03.2024 не з`явився, облікові дані не обновлював, військово-лікарську комісію вчасно не проходив, документи, що підтверджують право на відстрочку не надав (а.с.75, зв.стор., 76).

Вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушив вимоги ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу, керівником - начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 15.08.2024 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000 грн (а.с.74, зв.стор., 75).

Відповідно до наведеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 несвоєчасно з`явився за повісткою № 542 від 24.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , облікові дані не оновлював, КЛК вчасно не проходив, документи, що підтверджують право на відстрочку не надав, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також вчинення іншого правопорушення в особливий період.

У розділі пояснення протоколу №4415 від 14.08.2024 року ОСОБА_1 зазначив, що не з`явився по повістці із викликом на 24.04.2024 рік, у зв`язку із сімейними обставинами, оскільки мав їхати в іншу область.

Також у протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться о 09.00 год 15.08.2024 року.

Протокол містить підпис ОСОБА_1 про отримання 3-го екземпляра протоколу.

Не погодившись з правомірністю прийняття наведеної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Мотиви суду та застосовані норми права

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (ч.3 ст.33 Закону).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону).

Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;

організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 3 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачене відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинення в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, суд констатує, що на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В спірному випадку, суть виявленого відповідачем в діях позивача адміністративного правопорушення полягає в тому, що позивач не прибув у визначений день 24 квітня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд критично оцінює твердження позивача, що він власноручно не написав пояснення у протоколі, оскільки сам позивач факт перебування 14.08.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 не заперечує, не заперечує факт отримання протоколу. Першочергово вказував, що під час складення протоколу було порушено його право на захист, у той же час сам протокол не містить жодного зауваження із викладеного. Позивач власноручно написав, що не з`явився за повісткою 24.04.2024 року за сімейними обставинним, відповідно суд вважає, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час його виклику за повісткою саме 24.04.2024 року, а тому заперечення позивача є неспроможними.

Суд зазначає, що частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Таким чином, з системного аналізу зазначених правових норм слідує, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї.

Зважаючи, що позивач власноруч 14.08.2024 отримав протокол за справою про адміністративне правопорушення, що засвідчив своїм підписом (а.с.75), суд вважає, що ОСОБА_1 був своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи щодо нього.

Отримавши протокол від 14.08.2024 №4415, позивач свідомо не з`явився на розгляд справи 15.08.2024.

Окрім того, звертаючись до суду, позивач не надав суду доказів, що ним обновлені дані, чи він має право на відстрочку тощо, як це передбачено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Заяв щодо зняття з військового обліку не подавав, отже й надалі перебуває на обліку.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо поважності причини неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що, як правильно зазначено відповідачем, є свідченням наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.210-1 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм законодавства, суд вважає що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 15.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно за ч.3 ст.210-1 КУпАП є правомірною та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови №4435 від 15 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 адреса АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2

Повний текст рішення ухвалено 12.05.2025 року.

Суддя Оксана ЯРОЩУК