Справа № 240/26839/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відстроченні виконання рішення суду

14 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/26839/23

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом Андрушівської міської ради Житомирської області, за участю третьої особи на стороні позивача - Комунального підприємства Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області, до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року у справі № 240/26839/23, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 року, зобов`язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 демонтувати за власний рахунок тимчасову споруду з двома торгівельними місцями у дерев`яному торговому ряду та металевий контейнер, що розташовані в районі автостанції по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:009:0053.

Ухвалою Верховного Суду від 13.01.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі № 240/26839/23.

13.02.2025 року на виконання судового рішення видано виконавчий лист.

30.04.2025 року через підсистему "Електронний суд" надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа № 906/499/25 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради про визнання права постійного користування земельною ділянкою, на якій зведена спірна споруда.

На підтвердження доводів заяви підприємцем додано ухвалу господарського суду Житомирської області від 17.04.2025 року про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з відповідними вимогами.

13.05.2025 року від Андрушівської міської ради до суду надійшли заперечення на подану заяву, у яких представник органу місцевого самоврядування зазначає про недоведеність заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Вказує, що докази того, що відкриття провадження у справі господарським судом Житомирської області перешкоджає виконанню рішення Житомирського окружного адміністративного суду, у цій справі відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розгляд заяви призначено на 14.05.2025 о 09:00.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви, а тому їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали поданої заяви, суд ухвалив продовжувати розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Проаналізувавши зміст вимог поданої заяви та норм матеріального і процесуального права, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з таких підстав.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду (частина 1 статті 378 КАС України).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 378 КАС України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд відповідно до положень частини 4 статті 378 цього Кодексу також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із системного аналізу норми статті 378 КАС України вбачається, що підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення/розстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим.

Зазначена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

При цьому суд наголошує, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Беручи до уваги наведене вище та виходячи із суті відстрочення - відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом - заявником не обґрунтовано, яким чином майбутнє рішення у справі, що перебуває в провадженні господарського суду Житомирської області, вплине на законодавчо закріплений обов`язок підприємця виконати судове рішення у справі № 240/26839/23.

Отже, суд дійшов висновку, що наведені ФОП ОСОБА_1 у заяві про відстрочення виконання судового рішення підстави не можна визнати безумовними доказами на підтвердження обставин, що заважають вчасно виконати рішення суду.

Також при вирішенні питання щодо надання відстрочення виконання рішення у цій справі судом береться до уваги й ступінь вини підприємця у виникненні даного спору.

Зокрема, суд наголошує, що за загальним принципом земельного законодавства приступати до використання земельної ділянки, у тому числі шляхом розміщення на ній будь-яких об`єктів, можна лише після державної реєстрації цього права.

Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.11.2011 № 244, визначає механізм, реалізація якого передбачає наявність документів на землекористування, та не містить жодних положень щодо правових підстав набуття суб`єктами господарювання прав на земельні ділянки у зв`язку з розміщенням тимчасових споруд.

Відтак, набуття будь-якого права на земельну ділянку не призведе до визнання законним незаконної споруди.

Дозвільні документи на право торгівлі надають відповідачу право на здійснення підприємницької діяльності, зокрема на відповідній території, земельній ділянці або у приміщенні. Однак такі документи не надають права на відповідну земельну ділянку як частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування та з визначеними щодо неї права в розумінні ч. 1 ст. 79 ЗК України. Отже, розміщення малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій вона розміщена, свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки.

Не заперечуючи право органу місцевого самоврядування визначати правила розміщення тимчасових споруд та обов`язку забезпечувати дотримання благоустрою, суд одночасно зазначає, що такий орган зобов`язаний також дотримуватися встановленої ним процедури проведення демонтажу, надавши особі можливості самостійно звільнити тимчасові споруди.

Судовим рішенням у справі №240/26839/23 встановлено ту обставину, що ФОП ОСОБА_1 розміщувала на земельній ділянці комунальної власності тимчасову споруду без належних на те дозвільних документів й зв`язку з цим, а також на виконання "Програми соціального і економічного розвитку Андрушівської міської ради на 2023 рік" остання, як законний землевласник спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1 , здійснюючи свої повноваження щодо неї, у законний спосіб звернулась до підприємця з вимогою щодо демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди.

Судом також береться до уваги і та обставина, що тимчасова споруда ФОП ОСОБА_1 розміщена на об`єктах газорозподільної системи, в той час як "Правила безпеки систем газопостачання", затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 р. за № 674/27119, встановлюють обмеження щодо провадження господарської та іншої діяльності в охоронній зона об`єктів газорозподільної системи.

Тому знову ж таки будь-яке набуття прав на земельну ділянку не змінить цю обставину і не зробить існуючу тимчасову споруду такою, що розміщена з урахуванням обмежень охоронної зони об`єктів газорозподільної системи.

Відсутність відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки в користування ФОП ОСОБА_1 та наявність обставин використання земельної ділянки комунальної власності з порушенням вимог земельного законодавства стали підставою для покладення на підприємця зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу тимчасової споруди та повернення земельної ділянки Раді.

Саме наведені вище обставини та безпідставне ігнорування підприємцем ОСОБА_1 вимог органу місцевого самоврядування стали приводом для судового спору у цій справі, який вирішено на користь Андрушівської міської ради.

Суд враховує також заплановані міською радою в інтересах жителів міста заходи щодо благоустрою території, покращення естетичного вигляду міського простору та його функціональності, а також наголошує, що позивач у цій справі, як суб`єкт владних повноважень, має з урахуванням поточних умов вживати усіх заходів для найшвидшого поновлення прав мешканців територіальної громади міста. Тому відстрочення виконання рішення суду призведе до необґрунтованого та невизначеного у часі продовження порушення законних прав та інтересів інших мешканців територіальної громади.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ФОП ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду не обґрунтована обставинами, за яких можливе відстрочення виконання судового рішення, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.07.24 в адміністративній справі № 240/26839/23.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Н.М. Майстренко