Справа № 640/22249/19
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12 травня 2025 року Справа № 640/22249/19
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи №640/22249/19 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України () [представник Т.П.Шевченко згідно з випискою] про визнання протиправним та скасування доручення, постановив ухвалу.

17.02.2025 згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу, що надійшла від Київського окружного адміністративного суду, передано судді Л.В.Трофімовій.

13.11.2019 представник позивача - адвокат Васильєв Вадим Володимирович (ордер серії АР №1001445) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, просить: визнання протиправним та скасувати доручення Служби безпеки України від 09.04.2019 щодо заборони в`їзду в Україну громадянину Республіки Білорусь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; картка платника податків НОМЕР_1 ) терміном на три роки.

У позовній заяві представник позивача стверджує: 10.06.2019 начальником 2го відділення інспекторів прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прийняте рішення про відмову у перетині державного кордону на в`їзд в Україну громадянину Білорусії до 09.04.2022.

15.11.2019 Окружний адміністративний суд міста Києва (суддя Амельохін В.В.) позовну заяву залишив без руху для усунення недоліків (ЄДРСР 85676826).

10.12.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва поновдений строк звернення до суду, прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (ЄДРСР 86270549).

28.01.2020 Окружний адміністративний суд міста Києва (суддя Амельохін В.В.) повернув Службі безпеки України подану копію довідки від 09.04.2019 №5/4/1-7821 стосовно громадянина Республіки Білорусь, що містить державну таємницю на 1 арк (ЄДРСР 87200386).

28.01.2020 Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив представнику позивача у задоволенні заяви про витребування доказів в адміністративній справі №640/22249/19 (ЄДРСР 87200389).

18.01.2021 Окружний адміністративний суд міста Києва (суддя Амельохін В.В.) у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовив (ЄДРСР 94262043).

Суди зобов`язані в кожному окремому випадку визначати необхідність застосування процедури, передбаченої ЄКПЛ, щодо повідомлення нерезидента про розгляд справи з метою ефективної протидії зловживанням та перепонам для руху справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого поданий позов.

18.02.2025 Черкаський окружний адміністративний суд прийняв до провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування доручення, вирішив розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання для вирішення завдань ст.180 КАС України, зобов`язавши позивача протягом 15 календарних днів з дати отримання ухвали надати до суду обгрунтування щодо позовної вимоги немайнового характеру та змісту і характеру порушеного права позивача обраним відповідачем.

Призначені підготовчі судові засідання (12.03.2025, 17.03.2025, 03.04.2025, 10.04.2025) відкладені через неявку позивача і представника позивача. Представник Служби безпеки України надала до суду клопотання від 18.03.2025 вх. №13679/25 у порядку статті 205 КАС України, позаяк позивач у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до матеріалів адміністративної справи позивач був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення (ідентифікатор 567, конверт повернувся за закінченням терміну зберігання) телефонограмою представнику позивача (адвокату) від 11.03.2025 та оголошенням на веб-порталі «Судова влада України».

Суд відмовив у задоволенні передчасного клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

Згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 22.12.2021 у справі № 308/729/19 неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

10.04.2025 суд підготовче провадження у адміністративній справі № 640/22249/19 закрив (призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 06.05.2025), вирішив повідомити позивача (у тому числі опублікуванням оголошення на сайті Судова влада) та представника позивача через підсистему Електронний суд ЄСІТС - зобов`язати ОСОБА_1 та представника позивача протягом трьох днів повідомити письмово суд про причини неявки у підготовчі судові засідання та надати актуальні відомості щодо вимог і реєстраційних даних з урахуванням вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України.

Судове засідання 06.05.2025 не відбулось у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою. Верховний Суд 26 лютого 2025 року у справі № 752/8937/24 (провадження 61-16567св24) виснував, що, вирішуючи питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, в якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога», суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, якщо немає клопотання про розгляд справи за його відсутності. Клопотань від позивача і представника позивача не надходило, до суду 06.05.2025 прибула представник відповідача.

12.05.2025 у судовому засіданні представник відповідача просила залишити позов без розгляду, позаяк позивач і представник позивача не з`явились жодного разу у судове засідання, не зазначили причини неявки, не виконали процесуальні обов`язки сторони у справі.

ВП ВС у постанові від 10 жовтня 2024 року у справі № 990/147/23 зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права. Частина 5 ст. 205 КАС України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Повторна неявка, без належного повідомлення суду про причини, може мати негативні наслідки для іноземця, зокрема, залишення позову без розгляду або вирішення справи на підставі наявних доказів.

Порядок вручення судових документів, встановлений Конвенцією про вручення судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, застосовується у випадках, якщо учасник судового провадження знаходиться за кордоном та не має, зокрема: уповноваженого представника. Конвенція (ст. 1) містить норму про те, що вона застосовується у цивільних та комерційних справах щодо усіх випадків, коли існує потреба в передачі судових і позасудових документів для вручення за кордоном. Конвенція (ст. 3, 5 та 6) передбачає, що вручення судових документів за кордоном може відбуватись через Мін`юст України. Згідно з п. «b» ч. 2 ст. 15 Конвенції, суддя може прийняти рішення лише після закінчення визначеного терміну з дати направлення документа. Згідно з ч. 1 ст. 10 Конвенції, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном. У п. 5 Закону України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» Україна зробила застереження про те, що вона не використовуватиме на своїй території способів передачі судових документів, передбачених ст. 10 Конвенції (поштою, через працівників суду). Проте вказане застереження не впливає на можливість надсилати нерезиденту документи поштою, оскільки воно застосовується лише у разі вручення документів на території України на виконання доручення іноземного суду.

Відповідно до висновків ВГС України (постанови у справах №912/243/16, №902/536/15, №916/2826/14), рекомендацій Практичного керівництва із застосування Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів до ст. 15 Конвенції, розробленого Постійним бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права, та п. 8 роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 №04-5/608 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій», судові документи можуть направлятися також філіям, представництвам, іншим відособленим підрозділам іноземних підприємств та організацій, місцезнаходженням яких є територія України (з повідомленням про вручення таких документів), а також вручатися безпосередньо уповноваженому представникові.

Представництво позивача у справі забезпечував адвокат Васильєв Вадим Володимирович на підставі ордеру серії АР №1001445 (договором від 16.06.2019 на надання правничої допомоги права адвоката не обмежуються), ордеру серії АР №1015075 від 06.01.2020 (договором (без номера і дати) на надання правничої допомоги права адвоката не обмежуються). Адміністративний позов ОСОБА_1 підписаний 10.11.2019 та поданий 13.11.2019 до суду представником позивача - адвокатом Васильєвим Вадимом Володимировичем, який має зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС. Повістки про виклик у судове засідання надсилалися судом та були доставлені до електронного кабінету адвоката у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Представник позивача демонстрував свою готовність і бажання брати участь у розгляді справи, подаючи 05.12.2019 клопотання про поновлення строків звернення до суду, 22.01.2020 заяву про витребування доказів у СБУ, 05.01.2021 клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Верховний Суд наголосив на тому, що під час застосування тієї чи іншої норми процесуального права суд повинен виходити з комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом (висновки у справі № 757/54510/17 ЄДРСР 99747977).

Повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті (висновки Верховного Суду у справі №465/6555/16-ц).

Відповідно до ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки. Відповідно до ч.2 ст.240 КАС України заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

Верховний Суд у справі № 640/20533/19 висновує: визначальним є факт присутності сторони (в даному випадку позивача) під час розгляду заяв/клопотань, а також надання ним пояснень (заслуховування думки) тощо. Верховний Суд у п.42 звертає увагу, що згідно пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У п.50 ВС зазначив: після відкриття судового засідання, суд доповідає про час та місце розгляду справи та встановлює явку всіх учасників справи та з`ясовує поважність причини неявки у судове засідання певних учасників, а вже у подальшому - розгляд клопотань чи заяв, що заявляються сторонами. Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

З матеріалів справи встановлено, що позивач про дату, час i місце судових розглядів повідомлявся шляхом направлення (за повідомленою адвокатом адресою) копії ухвали про прийняття справи до провадження Черкаським окружним адміністративним судом та повістки про виклик до суду (ідентифікатор 567 з довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченнм зберігання») та оприлюднення оголошення на сайті СУДОВА ВЛАДА; представник позивача - адвокат ПІБ повідомлений через підсистему Електронний суд ЄСІТС, додатково поінформований секретарем судового засідання телефонограмами, смс - повідомленням (на телефонний номер). Заяви з повідомленням про іншу (нову) адресу місця свого проживання (перебування) позивач до суду першої інстанції не подав та про наявність/наявність актуальних засобів зв`язку не повідомив.

Якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, що була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернутий підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду. Аналогічний правовий висновок відображений у постановах Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21.

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до норми частини першої статті 45 КАС України зловживання процесуальними правами не допускається.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, що пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати усі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Представнику позивача було відомо про судові засідання, однак до суду позивач і представник позивача не з`явилась і заяв про розгляд справи у їх відсутності не подавали.

Згідно з частиною четвертою статті 240 КАС України особа, позов якої залишений без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 205, пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України, можливе за наявних умов сукупно: а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; б) ненадходження заяви позивача про розгляд справи за його відсутності; в) неявка позивача в судове (підготовче) засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки; г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача; ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів. Подібний підхід узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18, від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 9901/345/21.

З метою виконання завдань адміністративного судочинства, суд надав можливість стороні позивача (представнику) взяти участь у розгляді справи, надати актуальні пояснення по суті спору, заявити клопотання, подати заяви (у разі необхідності) тощо, тобто, у цілому використати передбачені статтею 44 КАС України процесуальні права. Представник позивача, позивач систематично не з`являвся у судові засідання, не надав актуальну інформацію, не повідомив про обставини надання правничої допомоги у спірних правовідносинах.

Надзвичайна важливість функціонального навантаження адвокатури вимагає від адвокатів слідування високим етичним стандартам поведінки. Специфіка, комплексний характер обов`язків, що покладені на адвокатуру, обумовлюють необхідність збалансування засад служіння адвоката інтересам окремого клієнта та інтересам суспільства в цілому, дотримання принципів законності і верховенства права (https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/n0001891-17#Text).

Суд у судовому засіданні з`ясував питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також - чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів (у судовому засіданні 12.05.2025 представник відповідача не наполягала на розгляді справи за наявних доказів, наголосила про неповагу позивача і представника позивача до суду та інших учасників та відсутність обгрунтованого клопотання про залучення третьої особи Адміністрації Державної прикордонної служби України у контексті обраного позивачем способу захисту).

Правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). ВПВС у справі № 999/222/23 зауважує, що зазначення у вступній частині позовної заяви особи, яка, на думку позивача, має брати участь в судовому розгляді в якості третьої особи не тягне за собою автоматичного залучення цієї особи в якості третьої особи під час відкриття суддею провадження у справі. Під час вирішення питання про залучення третьої особи суд має заслухати думку відповідача щодо цього. До того ж, третя особа може бути залучена до участі у справі судом першої інстанції до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання ухвалою суду за наслідком розгляду відповідної заяви про залучення третьої особи до участі у справі.

Предметом спору у цій справі є відносини щодо заборони Kaltunov Aliaksandr в`їзду в Україну на три роки до 09.04.2022, що, враховуючи характер спірних правовідносин, передбачає необхідність заслуховування судом пояснень від сторони позивача з метою встановлення усіх фактичних обставин у справі.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 23.06.1997 №2-зп у справі №3/35-313 зазначено: за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Наказ від 01.06.2009 №344 «Про затвердження Інструкції про порядок прийняття Службою безпеки України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», прийнятий відповідно до статей 10, 13, пункту 13 статті 24 Закону України «Про Службу безпеки України», статті 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пункту 17 Правил в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.95 №1074, пункту 3 Положення про порядок надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень правоохоронних і розвідувальних органів щодо осіб, які претинають державний кордон України, затвердженого постановою абінету Міністрів України від 22.01.2001 №35 - втратив чинність на підставі наказу Служби безпеки України 29.01.2021 №31 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z0785-09#Text).

Суд сукупно дослідив матеріали адміністративного позову, перевірив доводи представника відповідача щодо обгрунтування клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, дійшов висновку за встановлених обставин про достатні підстави для залишення адміністративного позову без розгляду відповідно до ч.5 ст.205, п.4 ч.1 ст.240 КАС України з підстав неявки у судові засідання позивача і представника позивача, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судових засідань, проте не повідомили про причини неявки, від них не надійшли заяви про розгляд справи за відсутності.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки неявки уповноваженого представника у судові засідання, суд враховує, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Забезпечивши право особи на звернення до суду, держава покладає на таку особу певні обов`язки, що пов`язані із реалізацією такого права. Право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозв`язку із виконанням тих обов`язків, що покладаються на заявника під час реалізації ним своїх прав. Повторна неявка позивача (уповноваженого представника) у судове засідання, неповідомлення суду про поважність причин неприбуття до суду, невжиття будь-яких інших активних дій пов`язаних із використанням власних процесуальних прав, у контексті норм національного законодавства, позбавляють суд можливості здійснювати ефективний захист інтересів позивача та якісний розгляд справи по суті.

Позивач, представник позивача не прибули у судові засідання (03.04.2025, 10.04.2025, 06.05.2025, 12.05.2025), не клопотали про участь в режимі відеоконференції (ст.195 КАС України), не цікавилисть станом судового провадження тривалий час та оприлюдненою інформацією щодо справи №640/22249/19 в ЄДРСР. Виходячи з правових норм, що містить частина 5 статті 205 та пункт 4 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, повторна неявка уповноваженого представника позивача у судові засідання, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин та відсутність від нього заяв про розгляд справи за його відсутності слугують підставою для залишення даного позову без розгляду.

Згідно з частиною четвертою статті 240 КАС України особа, позов якої залишений без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.2, ч.5 ст.205, пунктом 4 частини першої статті 240, статтями 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Служби безпеки України про залишення позовної заяви без розгляду - задовільнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України () про визнання протиправним та скасування доручення - залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений, підписаний 12.05.2025.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА