Справа № 260/2752/25
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2025 рокум. Ужгород№ 260/2752/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить:

1) визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за № 117 від 08.04.2025 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок і виплату з 01.01.2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за № 580 від 01.04.2025, з урахуванням фактично виплачених сум.

Заявлені позовні вимоги аргументує тим, що являється суддею у відставці та з вересня 2017 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №260/3843/24 ТУ ДСА в Закарпатській області видало довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2024 року з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлюється на 01 січня календарного року. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної довідки. Однак у проведенні такого перерахунку йому було відмовлено рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.04.2025 з тих мотивів, що статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік", передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102,00 грн, тобто на рівні 2020 року. Вказане рішення відповідача позивач вважає протиправним та таким, що порушує норми Конституції України, гарантії незалежності суддів, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.04.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого такий проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Заперечуючи проти позову вказує на те, що з 18.02.2020 року порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці регулюється нормами ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, згідно з якою питання щодо перерахунку такого вирішується у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102,00 грн. Отже, оскільки з 01.01.2024 у суддів, які працюють на відповідних посадах, базовий розмір прожиткового мінімуму, з якого визначаються посадові оклади суддівської винагороди, не змінювався і залишається на рівні 2102,00 грн, то підстав для перерахунку довічного грошового утримання позивача відсутні.

28.04.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області також надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач 1 проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Заперечуючи проти позову вказує на те, що питання проведення перерахунку щомісячног довічного грошового утримання суддям у відставці може бути розглянуто тільки у разі збільшення розміру суддівської винагороди, після винесення рішення КСУ від 18.025.2020 року №2-р/2020, а саме після 18.02.2020 року. Натомість, після 18.02.2020 року не приймалися нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди. Зазначає, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у 2024 році, що складає 3028,00 грн не є розрахунковою величиною, яка передбачена Законом для обрахунку посадового окладу судді на 2024 рік.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що рішенням Вищої ради правосуддя від 12.12.2017 року №4012/0/15-17 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Перечинського районного суду Закарпатської області у зв`язку з поданням ним заяви про відставку, а наказом голови Ужгородського районного суду Закарпатської області №60-3.6 від 12.12.2017 було відраховано зі штату цього суду.

Станом на день виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/3843/24 від 30.09.2024.2024 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області видало довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 станом на 01 січня 2024 року №580 від 01.01.2024, відповідно до якої суддівська винагорода встановлена у сумі 154428,00 грн. При цьому розмір посадового окладу обчислено з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання на підставі виданої довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №580 від 01.04.2025 видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Закарпатській області.

Вказана заява позивача, відповідно до принципу екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке рішенням №117 від 08.04.2025 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з незмінністю розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 01 січня 2020 року.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні перерахунку його довічного грошового утримання судді у відставці протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1402).

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно ч. 3 ст. 135 Закону №1402 базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 135 Закону №1402).

Нормами ч. 4 ст. 142 Закону №1402 передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (ч. 5 ст. 142 Закону №1402).

Таким чином, нормами Закону №1402 розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поставлено в залежність від суддівської винагороди діючого судді та передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду здійснювати перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді.

В свою чергу розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, прямо залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Ст. 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-III визначено, що базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти.

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Вказане кореспондується також з положеннями Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року №966-XIV (далі Закон №966).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920,00 грн; для працездатних осіб 3028,00 грн; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102,00 грн.

Відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання позивача, відповідач 1 виходив з того, що станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для обрахунку суддівської винагороди становить 2102,00 грн.

Поряд з цим, Закарпатський окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 30.09.2024 у справі №260/3843/24, що набрало законної сили 30.03.2025 року, вирішуючи питання наявності підстав для видачі позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2024 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, виходив з того, що Законом №966 не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. При цьому судді вказаним Законом не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

При цьому суд зауважив, що зміни до Закону №1402 в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди за спірний період, а також в Закон №966 щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, відсутні.

Отже, Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена ч. 2 ст. 130 Конституції України і ч. 3 ст. 135 Закону №1402.

Разом з цим, на думку суду, Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у рішеннях від 09.07.2007 №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), а також Верховний Суд у постановах від 22.06.2023 у справі №400/4904/21, від 12.07.2023 у справі №140/5481/22, від 13.09.2023 у справі №240/44080/21 та від 21.03.2024 у справі №620/4971/23.

Отже, Законом №1402 закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом №1402.

Вказане спростовує твердження відповідачів про необхідність обчислення суддівської винагороди з розрахунку прожиткового мінімуму у розмірі 2102,00 грн.

Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України затверджений Постановою Пенсійного фонду України 25.01.2008 №3-1 (далі Порядок №3-1) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 розділу І Порядку №3-1 визначено, що заява про призначення/ перерахунок щомісячного довічного грошового утримання подається до територіального органу Пенсійного фонду України суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Відповідно до п. 6 розділу ІV Порядку №3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

За нормами пунктів 7-9 Порядку №3-1 документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

За результатами проведеного аналізу вищезазначених норм суд дійшов висновку, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір довічного грошового утримання судді у відставці, а здійснюють її перерахунок та нарахування на підставі отриманих від уповноважених органів документів, а їх розмір залежить від розміру суддівської винагороди, зазначеної у відповідних довідках.

При вирішенні питання наявності в ОСОБА_1 права на перерахунок щомісячного довічного грошового забезпечення суд враховує також те, що право позивача на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді районного суду, розрахованого із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного станом на 01 січня 2024 у розмірі 3028,00 грн, встановлено рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі №260/3843/24, що набрало законної сили 03.03.2025 року.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України, ст. 14 КАС України судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

З огляду на що суд вважає, що відповідач 1, як орган державної влади, приймаючи рішення за результатами розгляду поданої позивачем заяви, повинен був врахувати вказане судове рішення.

Незважаючи на це Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовило позивачу у проведенні перерахунку його довічного грошового утримання з підстав незмінності з 01 січня 2020 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, що прямо суперечить рішенню Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі №260/3843/24 та нормам Закону №1402.

Зазначене свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №117 від 08.04.2025, що є підставою для його скасування.

В свою чергу вирішуючи питання належного та ефективного способу захисту порушених прав позивача, суд враховує те, що оскаржуване рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням принципу екстериторіальності прийнято саме Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, тому обов`язок з перерахунку довічного грошового утримання позивача як судді у відставці має бути покладений саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а не на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області як вказує позивач у позовних вимогах.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23.

Таким чином, порушене право позивача слід відновити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити позивачу перерахунок та виплату з 01.01.2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №580 від 01.04.2025, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, з урахуванням фактично виплачених сум.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №117 від 08.04.2025 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36600, ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату з 01 січня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №580 від 01.04.2025 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36600, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяС.А. Гебеш