Справа № 686/8399/25
Суддя: Палінчак О. М.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/8399/25
Провадження № 2-а/686/158/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

27 березня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду вказаний позов, в якому зазначив, що 07.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) було складено протокол № 428 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У вказаному протоколі було зазначено: «07.12.2024 року о 15 год. 20 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 1995 року народження, у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання не прибув, для взяття на військовий облік, чим порушив у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану вимоги підпункту 7 пункту 1 додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», не виконав норми абзацу 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду».

Розгляд справи про вказане адміністративне правопорушення було призначено на 12.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому, постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 № 14634 від 12.12.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Про вказану постанову від 12.12.2024 року позивачу стало відомо лише 20.03.2025 року, коли в межах відкритого на підставі постанови від 12.12.2024 року виконавчого провадження № 77528587 Другий відділ ДВС у м. Хмельницькому ЦМУМЮ (м. Київ) виніс постанову про відкриття провадження, про арешт коштів та почав здійснювати звернення на кошти на рахунках позивача.

Позивач вважає вказану постанову від 12.12.2024 року незаконною, необґрунтованою, оскільки відсутні будь-які належні, допустимі докази, які підтверджували вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП: позивач стверджує, що не змінював свого місця реєстрації та місця проживання (у паспорті ОСОБА_1 на сторінці 12 у графі «місце проживання» вбачається, що він з 30.09.2014 року зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 ), вказує, що він був взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 12.06.2022 року та знятий з нього 17.10.2023 року (що підтверджує військово-обліковий документ в електронній формі, який сформований в застосунку «Резерв+»).

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд поновити йому строк для звернення до суду із вказаним адміністративним позовом про оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 № 14634 від 12.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП; скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 № 14634 від 12.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник Іваницький А.М. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов до суду не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом об`єктивно встановлено, що 07.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол № 428 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Розгляд справи про вказане адміністративне правопорушення було призначено на 12.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому, постановою № 14634 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 від 12.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за ч. 3 ст.210 КУпАП.

Позивачу згідно зазначеної постанови ставиться у вину те, що 07.12.2024 року о 15 год. 20 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 1995 року народження, у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання не прибув, для взяття на військовий облік, чим порушив у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану вимоги підпункту 7 пункту 1 додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», не виконав норми абзацу 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови № 14634 від 12.12.2024 року, то з матеріалів справи встановлено, що про існування вказаної постанови позивач дізнався 20.03.2025 року, разом з тим, із наявної у матеріалах справи копії оскаржуваної постанови вбачається, що у ній відсутні відмітки про її вручення позивачу ОСОБА_1 . Відповідач до суду не надав доказів вручення копії оскаржуваної постанови позивачу чи надсилання її поштовим відправленням, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску 10-денного строку на оскарження постанови № 14634 від 12.12.2024 року, який підлягає поновленню.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність .

Відповідно до частини першої статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно частини першої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, яка передбачає, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 428 від 07.12.2024 року та оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення № 14634 від 12.12.2024 року, відповідач вказує про порушення позивачем підпункту 7 пункту 1 додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі Правила) та норми абзацу 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Підпунктом 7 пункту 1 частини 1 Додатку 2 до Правил визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Відповідно до положень п. 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з абз. 5 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Судом встановлено, що зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 з 30.09.2014 року за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю № 1369487 від 13.05.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, копією паспорта позивача серії НОМЕР_1 , військово-обліковим документом в електронній формі, який сформований в застосунку «Резерв+».

У ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу, стаття 247 КУпАП визначає обставини за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин.

Так, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано доказів зміни позивачем ОСОБА_1 адреси місця свого проживання станом на дату складення протоколу 07.12.2024 року та винесення оскаржуваної постанови 12.12.2024 року, більш того, не зазначено з якого місця проживання він вибув та до якого прибув.

Частина 2 статті 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин справи, суд констатує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не довів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, що є підставою для визнання неправомірною та скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

У справі Barbera, Messequeand Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1)

Оскільки відповідач - суб`єкт владних повноважень не надав доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Отже, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та як наслідок неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність належних доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.12.2024 року № 14634 має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 62 Конституції України, ст. 210-1, 247, 288, КУпАП, ст.ст. 2, 7, 139, 243, 286, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із адміністративним позовом про оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 14634 від 12.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 14634 від 12.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 13 травня 2025 року.

Суддя: О.М. Палінчак