Справа № 260/438/25
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 травня 2025 рокум. Ужгород№ 260/438/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., вирішуючи клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залишення без розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2), яким просить суд:

1) відкрити провадження та розглянути справу за правилами спрощеного провадження в порядку письмового провадження;

2) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №20 від 23.01.2025 про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 ;

3) зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2024 року відповідно до Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16.01.2025р. № 70 виданої Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області з урахуванням раніше виплачених сум.

03 лютого 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

У подальшому до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшло клопотання, в якому просить позовну заяву залишити без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначило, що позивачеві було відомо про нібито порушення його права з 01 січня 2024 року, однак з вказаним позовом він звернувся до суду лише в січня 2025 року, з пропуском строку звернення.

Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач дізнався про порушення своїх прав після звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

16 січня 2025 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області видала позивачу довідку за №70, з якою у подальшому, а саме: 16 січня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з метою здійснення нарахування та виплати належної йому на підставі довідки про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки про порушення своїх прав, свобод чи інтересів позивач дізнався з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 січня 2025 року № 20 про відмову щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Інших доказів, які б свідчили про зворотнє, суду не надано.

У рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв`язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Виходячи із заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що дане клопотання є не обґрунтованим та таким, у задоволенні якого слід відмовити.

Керуючись статями 121, 122, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяД.В. Іванчулинець