Справа № 953/3969/25
Суддя: Лисиченко С. М.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/3969/25
УХВАЛА

"13" травня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М.., при вирішенні питання про відкриття провадження у адміністративній справі № 953/3969/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2025 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Дмитрієва Ф.І., звернувся до Київського районного суду м.Харкова електронним шляхом з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд постанову №6043 від «21» березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП України, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , - закрити.

Також, 25.04.2025 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Дмитрієва Ф.І. про поновлення строку ОСОБА_1 для подачі позовної заяви про скасування постанови №6043 про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування заяви представник позивача вказує, що відповідачем винесено стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову №6043 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП України, та накладено штраф у розмірі 17000, 00 грн. 31 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся за юридичною консультацією щодо оскарження постанови. Через посилені обстріли в цей період вимушений був терміново вивезти свою сім`ю з неповнолітньою дитиною з міста, у зв`язку з чим не мав можливості підписати договір про надання адвокатських послуг. Повернувшись до міста 24.04.2025 одразу ж сплатив адвокатські послуги для написання позову про оскарження постанови та надсилання її до суду, тобто намір оскаржувати постанову підтверджується квитанцією про сплачений судовий збір 08.04.2025 та ордером про надання адвокатських послуг.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 визначено головуючоу суддю у справі: Лисиченко С.М.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишено без руху, роз`яснено позивачу, що він має право в десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, а також докази поважності причин пропуску такого строку.

08.05.2025 електронним шляхом до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дмитрієва Ф.І. про усунення недоліків, у якій зазначає, що 21.03.2025 ОСОБА_1 отримав спіпну постановуі. 21.03.2025- останній робочий день тижня, тобто п`ятниця. В усній формі звернувся до працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 про отримання протоколу, який повинен бути оформлений відповідно нормам КУпАП, у відповідь було сказано приходити з понеділка (24.03.2025). Неодноразово приходив на прийом, намагаючись отримати протокол, щоб зібрати необхідний пакет документів для звернення до суду, але постійно отримував відмову. 31.03.2025 звернувся за правовою допомогою до адвоката Дмитрієва Ф.І. (підтверджується ордером, та фото 1), але через посилені обстріли вимушений був терміново вивезти дружину та своїх двох дітей у безпечніше місце проживання, через що не встиг сплатити адвокатські послуги та судовий збір вчасно, у зв`язку з чим з поважних причин пропустив строк для звернення до суду.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя, просить поновити строк ОСОБА_1 для для звернення до суду із даною позовною заявою.

Розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дмитрієва Ф.І. про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав від 08.05.2025 та доводи в її обґрунтування, суд зазначає таке.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, строк на подання позову про оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.03.2025 року № 6043 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності обчислюється з дня ухвалення такої постанови, а не з дня отримання її копії.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.01.2023 по справі № 380/14985/21 зазначив, що «поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з позовом.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущений; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування».

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

При цьому доводи поважності причин пропуску строку звернення до суду, наведені представником позивача у заяві від 08.02.2025, дублюють доводи, зазначені ним у заяві від 25.04.2025, якій судом надано оцінку у відповідній ухвалі від 28.04.2025.

Так, зі змісту копії постанови №6043 від 21.03.2025 вбачається, що 21.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_2 прийнято постанову №6043 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Копію постанови №6043 від 21.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав 21.03.2025.

Доводи представника ОСОБА_1 адвоката Дмитрієва Ф.І. про те, що ОСОБА_1 звернувся до працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 про отримання протоколу, який повинен бути оформлений відповідно нормам КУпАП, у відповідь було сказано приходити з 24.03.2025, та про те, що останній неодноразово приходив на прийом, намагаючись отримати протокол, щоб зібрати необхідний пакет документів для звернення до суду, але постійно отримував відмову, жодним доказом не підтверджено.

Адміністративний позов ОСОБА_1 подано адвокатом Дмитрієвим Ф.І. в системі «Електронний суд» 25.04.2025, тобто майже через місяць із дня ухвалення постанови №6043 від 21.03.2025.

З огляду на викладене, посилання представника позивача в обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до суду на те, що через посилені обстріли ОСОБА_1 вимушений був терміново вивезти дружину та своїх двох дітей у безпечніше місце проживання, через що не встиг сплатити адвокатські послуги та судовий збір вчасно, у зв`язку з чим з поважних причин пропустив строк для звернення до суду, є неспроможними та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами на їх обгрунтування.

Таким чином, позивачем та його представником не доведено, що протягом розумного строку позивачем вживались заходи, спрямовані на подання до суду позову про оскарження постанови, однак з незалежних від нього, об`єктивних причин у визначений строк (протягом 10 днів з дня прийняття постанови) він позбавлений був можливості звернутись до суду.

У поданій на виконання ухвали суду від 28.04.2025 про залишення позову без руху заяві про усунення недоліків позовної заяви від 08.05.2025 представник позивача не наводить інших, ніж зазначені у заяві від 25.04.2025, доказів поважності причин такого пропуску.

З огляду на викладене, підстави, вказані представником позивача у заяві про поновлення строку, не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає поверненню позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 123, 160, 161, 169 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя - С.М. Лисиченко