Справа № 460/5690/24
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
за результатами розгляду заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень
подати звіт про виконання судового рішення
13 травня 2025 р. Р і в н е №460/5690/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.Є. Махаринця розглянувши в порядку письмового провадження заяву про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1
до Військова частина НОМЕР_1 ;
про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду,
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку та не виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 23 березня 2022 року по 28 лютого 2024 року, суми грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023, 2024 роки та суми матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2022, 2023,2024 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату - ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) грошове забезпечення за період з 23.03.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 28.02.2024 р з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом відповідно на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) суму грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом відповідно на 01 січня 2022, 2023, 2024 року відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) суму матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022, 2023, 2024 роки в розмірі окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022, 2023, 2024 року відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум.
25.09.2024 року Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду 460/5690/24 позов ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) суму до військової частини НОМЕР_1 задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку та не виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) за період з 23 березня 2022 року по 28 лютого 2024 року, суми грошової допомоги на оздоровлення за 2022,2023,2024 роки та суми матеріальної допомоги для вирішення соціально -побутових питань за 2022, 2023,2024 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року;
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) , грошове забезпечення за період з 23.03.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 28.02.2024 р з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом відповідно на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 з урахуванням раніше виплачених сум;
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) суму грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом відповідно на 01 січня 2022, 2023, 2024 року відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 з урахуванням раніше виплачених сум;
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) суму матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022, 2023, 2024 роки в розмірі окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022, 2023, 2024 року відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум.
26.10.2024 року Рішення Рівненського окружного адміністративного суду 460/5690/24 набрало законної сили.
Із матеріалів справи вбачається, позивач неодноразово звертався до командування військової частини НОМЕР_1 , засобами електронного зв`язку Міністерства оборони України через орган військового управління ІНФОРМАЦІЯ_1 та через направлення адвокатських запитів.
Так, 06.01.2025 року, позивач направив до командування військової частини НОМЕР_1 , супровідним листом заяву з додатками № 02-06/01/2025 року про добровільне виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/5690/24 через орган військового управління ІНФОРМАЦІЯ_1 який отримано командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 29.01.2024 року.
Однак станом на момент винесення ухвали командування військової частини НОМЕР_1 не здійснено належних заходів для виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/5690/24, не надано письмову відповідь на заяву з додатками № 02-06/01/2025 року про добровільне виконання рішення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/5690/24 залишається не виконаним.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, такими, що порушують права позивача, які підтверджені рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від у справі 460/5690/24

Одночасно позивач зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (зокрема, пункт 43 рішення від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України»). У рішенні суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, виправдовуючи неспроможність виконати судове рішення про виплату боргу. І тому невиконання судового рішення не може бути виправдане відсутністю бюджетних видатків.

Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі "Кечко проти України" від 08 листопада 2005 року).

Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Так ст.129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того боржником не вжито і належних заходів для виконання рішення суду, як це передбачено судовим рішенням. Ним лише декларується можливість проведення виплат у невизначений термін за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Крім того, такі дії відповідача порушують законні очікування позивача щодо того, що після вирішення його спору у сфері публічно-правових відносин, йому не доведеться знову звертатись до суду за захистом прав та законних інтересів, які вже захищені раніше ухваленим рішенням суду, яке набрало законної сили.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, вказана норма передбачає визнання судом протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем у двох випадках: 1) якщо протиправні рішення дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень-відповідача вчиняються/допускаються на виконання рішення суду; 2) якщо протиправні рішення дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень-відповідача порушують права позивача, підтверджені рішенням суду.

Ухвала набирала законної сили негайно після її підписання.

Відповідно до ст. 382 КАС України встановлений, що

1. Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

2. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу

Керуючись ст.ст.382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням командуванням військової частини НОМЕР_1 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 року у справі 460/5690/24 задоволити.

Визнати протиправними дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 року у справі 460/5690/24.

командуванню військової частини НОМЕР_1 вжити заходи щодо повного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 року у справі 460/5690/24, а саме щодо:

здійснення перерахунку та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній), грошове забезпечення за період з 23.03.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 28.02.2024 р з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом відповідно на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 з урахуванням раніше виплачених сум;

здійснення перерахунку та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) суму грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом відповідно на 01 січня 2022, 2023, 2024 року відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 з урахуванням раніше виплачених сум;

здійснення перерахунку та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній) суму матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022, 2023, 2024 роки в розмірі окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022, 2023, 2024 року відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум

Встановити командуванню військової частини НОМЕР_1 строк подання звіту про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі 460/5690/24 та зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 подати до Рівненського окружного адміністративного суду у 30-денний строк з моменту отримання копії ухвали звіт з доказами про виконання відповідних судових рішень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Є. Махаринець