Справа № 300/6615/24
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2025-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" травня 2025 р. справа № 300/6615/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Тимощука О.Л.,
секретаря судового засідання - Зюбак Н.І.,
представника позивача - Тепак Л.П.,
представника відповідача - Гавадзина М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Товариство з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф (надалі, також позивач, ТОВ Легенда-Ф) 30.08.2024 звернулося в суд з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018226/0701;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018227/0701;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018229/0701;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018230/0701;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018231/0701;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018232/0701.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на "26" вересня 2024 р. о 10:00 год (том 2, а.с. 222-223).
Представник відповідача 23.09.2024 подав відзив на позов (том 3, а.с. 1-26), в якому не погодився з позовними вимогами. На підтвердження своєї позиції зазначив про правомірність призначення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Легенда-Ф та наявність встановлених під час такої перевірки порушень позивачем вимог податкового законодавства. Зокрема, вказав, що позивачем не проведено на вимогу та у строк, визначений контролюючим органом, інвентаризацію основних фондів, земельних ділянок та товарно-матеріальних цінностей, про що складено акти від 27.06.2024, від 09.07.2024. Зауважив, що ТОВ Легенда-Ф проведено інвентаризацію без посадових осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області та без повідомлення відповідача про проведення такої інвентаризації, тому вважає, що позивачем не виконані вимоги щодо проведення інвентаризації. Також вказав, що перевіркою встановлено продаж майнових прав фізичним особам та пов`язаним особам за неринковими цінами, а також продаж майнових прав ОСОБА_1 , з яким ТОВ Легенда-Ф перебуває у фактичній та юридичній залежності, що суперечить вимогам пп. 14.1.71 пп. 14.1.219 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. Зокрема, в періоді що перевірявся встановлено, що згідно даних обліку та даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Легенда-Ф» реалізовувало майнові права (квартири, гаражі, комори, нежитлові приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 , фізичним особам на підставі укладених договорів купівлі-продажу майнових вправ. Окрім цього, представник відповідача вказав, про заниження позивачем доходу на суму 14 792 750,0 грн. Заначив, що між ТОВ «Легенда-Ф» та Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області (далі, також - УМВС України в Івано-Франківській області) укладено Договір про спільну участь в реалізації проекту по спорудженню багатоповерхового житлового будинку від 13.12.2007, зареєстрований в реєстрі №2500. УМВС України в Івано-Франківській області як замовник будівництва прийняв в експлуатацію основні фонди вартістю 14 792,750 тис. грн. В ході перевірки не встановлено відображення в обліку фінансово-господарських операцій між ТОВ «Легенда-Ф» та УМВС України в Івано-Франківській області, щодо придбання та передачі нерухомого майна в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_2 . Жодних розрахунків в грошовій чи будь-якій іншій формі не проводилося. ТОВ «Легенда-Ф» набуло у власність (безоплатне отримання) нерухоме майно без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.Таким чином, має місце заниження позивачем доходу за 2020 рік на суму 14 792 750,0 грн. Також представник ГУ ДПС в Івано-Франківській області зауважив, що ТОВ «Легенда-Ф» порушено граничний термін реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на операції з придбання товарів загальним обсягом постачання 9 840,21 грн на загальну суму ПДВ 1 968,04 грн, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Окрім цього, звернув увагу, що в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Легенда-Ф» не декларувало та не сплачувало податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за наступні об`єкти нерухомого майна, а саме: квартира двокімнатна з коморою в підвалі площею 4,6 кв.м за адресою АДРЕСА_3 та квартира трьохкімнатна за адресою м. Івано-Франківськ вул. Чорновола, 120 кв.2, чим порушило пп. 266.1.1, пп. 266.2.1 п.266.1, пп. 266.3.1, пп. 266.3.3 п. 266.3, пп. 266.5.1 п. 266.5, пп. 266.7.5 п. 266.7, пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України. Таким чином, оскільки позивачем допущено порушення вимог податкового законодавства, відповідачем правомірно винесено спірні податкові повідомлення-рішення. Зважаючи на викладене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Судове засідання, призначене на 26.09.2024 о 10:00 год не відбулося у зв`язку з оголошенням на території Івано-Франківської області сигналу повітряної тривоги та ракетною небезпекою в області, про що секретарем судового засідання складено довідку від 26.09.2024 (том 3, а.с. 83).
Представник позивача 04.10.2024 подав до суду відповідь на відзив (том 3, а.с. 88-92), в якій наголосив на нікчемності результатів перевірки, проведеної з порушенням вимог законодавства та протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Також зазначив, що контролюючий орган не вчинив всіх передбачених законодавством дій для отримання необхідних документів, не дотримався процедури витребування документів та дійшов протиправного висновку про наявність складу податкового правопорушення у діях позивача. Вказав на помилковість висновків відповідача про використання не у господарській діяльності ТМЦ на загальну суму 26 061 646,53 грн. Зокрема, зауважив на відсутності законодавчо встановленої вимоги щодо проведення інвентаризації в присутності представників контролюючого органу. Також вважає, що складені відповідачем акти від 09.07.2024 та від 10.07.2024 про непроведення інвентаризації не можуть братися до уваги, оскільки такі не є допустимими доказами фактичної відсутності майна за результатами інвентаризації, яка проводилась членами інвентаризаційної комісії згідно з Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 2 вересня 2014 року №879. Отже, доводи контролюючого органу про заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 5 212 329,00 грн є необґрунтованими та безпідставними. Як наслідок, безпідставними є також висновки відповідача щодо необхідності реєстрації відповідних податкових накладних та застосування контролюючим органом штрафних санкцій за їх нереєстрацію. Також вказав на помилковість висновків контролюючого органу про продаж майнових прав (квартир) за неринковими цінами, у зв`язку із чим донараховано податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1 649 689,00 грн. Як наслідок, безпідставними є також доводи контролюючого органу щодо необхідності реєстрації відповідних податкових накладних. Окрім цього, зазначив про відсутність будь-яких доказів про безоплатне отримання позивачем від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області нерухомого майна на суму 14 792 750,00 грн. Також представник позивача не погодився із застосуванням ставки податку на нерухоме майно в розмірі 0,5 % від мінімальної заробітної плати стосовно об`єктів нерухомості за адресою: місто Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 120, оскільки такі віднесено до пам`яток місцевого значення (охоронний номер №538 Державний реєстр нерухомих пам`яток України (пам`ятки містобудування і архітектури місцевого значення). Відтак, вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень, а тому такі підлягають скасуванню.
У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 10.10.2024 оголошено перерву для подання представником відповідача письмових заперечень (том 3, а.с. 100-101).
В призначене на 21.10.2024 судове засідання сторони не з`явилися, про що секретарем судового засідання складено довідку від 21.10.2024 (том 3, а.с. 104). Представник відповідача попередньо подав клопотання від 21.10.2024 про відкладення розгляду справи (том 3, а.с. 103).
До суду 26.11.2024 надійшли додаткові письмові пояснення представника відповідача (том 3, а.с. 107-121). Так, представник контролюючого органу вказав про дотримання контролюючим органом порядку проведення перевірки та правильність висновків останнього щодо наявності порушень ТОВ «Легенда-Ф» вимог податкового законодавства.
У підготовчому судовому засіданні 26.11.2024 ухвалено продовжити підготовче засідання на місяць; наступне судове засідання призначено на 10.12.2024 о 10:00 год (том 3, а.с. 141, 143-144).
Представник позивача 09.12.2024 подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень та доказів, в якому просив приєднати до матеріалів справи копії податкових декларації з податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.03.2024 та податкових декларації з податку на прибуток за період з 01.01.2017 по 31.12.2023 (том 3, а.с. 147-148).
Також цього ж дня від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень та доказів, згідно з яким останній просив приєднати до матеріалів справи копії податкових декларацій з транспортного податку, довідок про балансову залишкову вартість автомобілів станом на 31.03.2024 та технічних паспортів автомобілів (том 3, а.с. 149-150).
Представник позивача 10.12.2024 подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень та доказів, в якому просив приєднати до матеріалів справи копії договорів, актів приймання-передачі та податкових накладних (том 3, а.с. 165).
Представник ТОВ «Легенда-Ф» адвокат Тепак Л.П. 10.12.2024 подала до суду клопотання про витребування доказів судом, в якому просила витребувати матеріали перевірок Управління Міністерства внутрішніх справи України в Івано-Франківській області (том 3, а.с. 185-186). Зазначене клопотання задоволено протокольною ухвалою суду від 10.12.2024 (том 3, а.с. 191-192).
У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 10.12.2024 оголошено перерву для подання представником відповідача додаткових доказів; наступне судове засідання призначено на 24.12.2024 о 10:00 год (том 3, а.с. 191-192).
Також представник позивача 10.12.2024 подала до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових пояснень та доказів (том 3, а.с. 187-188), які долучено до матеріалів справи.
Представник позивача 17.12.2024 подав до суду заяву про виправлення описки, в якій повідомив, що датою договору помилково вказано 13.07.2007 замість правильної 13.12.2007 (том 3, а.с. 194).
Представник позивача 17.12.2024 подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень та доказів, в якому навів свої аргументи щодо виконання вимоги контролюючого органу про проведення інвентаризації (том 9, а.с. 180-182).
Також представник позивача 23.12.2024 подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень та доказів, в якому вказав на використання основних засобів у господарській діяльності ТОВ «Легенда-Ф» (том 10, а.с. 84-85).
Окрім цього, представник позивача 23.12.2024 подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень та доказів, в якому звернув увагу, що залишки ТМЦ, інвентаризацію яких вимагав провести контролюючий орган, у акті перевірки зафіксовано станом на 31.03.2024, а фактична інвентаризація була проведена на вимоги контролюючого органу у червні та липні 2024 року, тобто по спливу більше двох місяців з моменту обліку таких залишків (том 10, а.с. 86-87).
Також представник позивача 24.12.2024 подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, в якому просив долучити до матеріалів справи письмові докази (том 10, а.с. 88).
У підготовчому судовому засіданні 24.12.2024 представник позивача заявила клопотання про виклик в якості свідків головних державних інспекторів ГУ ДПС в Івано-Франківській області Лесю Демків та Ірину Шиян, та заступника начальника відділу ГУ ДПС в Івано-Франківській області Євгена Губіна, які задоволено протокольною ухвалою суду (том 10, а.с. 90, 91, 92, 93-94).
Також суд ухвалою від 24.12.2024 постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті (том 10, а.с.93-94, 96-98).
У судовому засіданні, призначеному на 23.01.2025, оголошено перерву у зв`язку з викликом свідків та витребуванням у представників позивача та відповідача додаткових письмових доказів(том 13, а.с. 3-5).
У призначене на 11.02.2025 судове засідання сторони не з`явилися, про що секретарем судового засідання складено довідку від 11.02.2025 (том 13, а.с. 12). Представник позивача попередньо подала заяву від 10.02.2025 про відкладення розгляду справи (том 13, а.с. 11).
Представник позивача 24.02.2025 подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень та доказів, в якому вказав на належність об`єкта нерухомості по вул. Чорновола, 120 у місті Івано-Франківську до пам`яток архітектури місцевого значення (том 13, а.с. 17-18).
У призначене на 26.02.2025 судове засідання сторони не з`явилися, про що секретарем судового засідання складено довідку від 26.02.2025 (том 13, а.с. 25). Представник відповідача попередньо 24.02.2025 подав клопотання про відкладення розгляду справи (том 13, а.с. 22).
Також сторони не з`явилися у призначене на 06.03.2025 судове засідання, про що секретарем судового засідання складено довідку від 06.03.2025 (том13, а.с.36). Представники сторін попередньо 06.03.2025 подали клопотання про відкладення розгляду справи (том 13, а.с. 34, 35).
Судове засідання, призначене на 20.03.2025, відкладено у зв`язку з неможливістю допиту свідків з підстав неявки представника позивача без поважних причин, судом повторно викликано свідків (том 13, а.с. 40).
Представник контролюючого органу 07.04.2025 подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких навів свої аргументи щодо неправильного визначення бази оподаткування податком на додану вартість, виходячи з договірних цін, які є нижчими від ринкових внаслідок продажу ТОВ «Легенда-Ф» майнових прав пов`язаним особам. Відтак, вважає спірні податкові повідомлення-рішення правомірними (том 13, а.с. 47-55).
У судовому засіданні 08.04.2025 здійснено допит в якості свідків головних державних інспекторів ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Так, свідок ОСОБА_2 вказала про донарахування позивачу податкових зобов`язань щодо операцій, не відображених в документах. Зауважила, що собівартість квадратного метру на квартири перевірялася з інтернет джерел. Також не змогла пояснити на підставі якого первинного документа було встановлено безоплатну передачу майна УМВС України в Івано-Франківській області.
Свідок ОСОБА_3 вказала що позивачем під час перевірки не надавалися документи на усні вимоги перевіряючих, а надавалися лише на письмові вимоги. Зауважила, що представників контролюючого органу не повідомлялося про проведення інвентаризації. Також вказала, що договори про придбання майнових прав оформлялися без ціни, а ціна вже була вказана у додатках після здачі об`єктів в експлуатацію.
Також у зазначеному судовому засіданні постановлено викликати в якості свідка головного бухгалтера ТОВ «Легенда-Ф» ОСОБА_4 та оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів (том 13, а.с. 58-61).
Представник відповідача 16.04.2025 подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких повторно наголосив на заниженні позивачем податку на додану вартість в результаті реалізації майнових прав на квартири пов`язаним особам за цінами, нижчими від ринкових. Зауважив, що позивачем на вимогу контролюючого органу не дано первинних документів, які підтверджують віднесення сум, вказаних у первинних бухгалтерських та фінансових документах, до витрат і податкового кредиту (том 13, а.с. 68-77).
Представник позивача 15.04.2025 подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень та доказів, в якому навів свої доводи на спростування аргументів відповідача щодо продажу майнових прав пов`язаним особам за цінами, нижче ринкових (том 13, а.с. 79-80).
У судовому засіданні 16.04.2025 допитано в якості свідка головного бухгалтера ТОВ «Легенда-Ф» ОСОБА_4 , яка пояснила, що посадові особи були відсутні на момент проведення інвентаризації основних засобів та не повідомлялися про проведення інвентаризації через відсутність такого обов`язку та відсутність контактних номерів телефонів інспекторів. Заважила, що всі документи надавалися позивачем під час проведення перевірки, однак не були взяті перевіряючими до уваги.
Також у зазначеному судовому засіданні розпочато дослідження письмових доказів та оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів (том 13 а.с. 109-113).
У судовому засіданні 01.05.2025 представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях. Повторно наголосила на надання позивачем під час перевірки та при розгляді цієї справи відповідних первинних бухгалтерських та інших документів, якими спростовуються необґрунтовані висновки контролюючого органу про порушення ТОВ «Легенда-Ф» вимог податкового законодавства. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами загального позовного провадження, заслухавши позиції представників сторін, допитавши свідків, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, додаткові письмові пояснення представників сторін та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.
Висновками акту встановлено порушення ТОВ Легенда-Ф:
- пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, пп. 134.1.1 п. 134,1 ст. 134 Податкового кодексу України та п. 5, п. 7, п. 21 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 Дохід, затвердженого наказом Міністерства України від 29.11.1999 №290, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 2 662 695 грн, в т. ч.: за 2020 рік в сумі 2 662 695 грн;
- пп. 14.1.36, пп. 14.1.71, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 187.1 ст. 187, пп. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, в результаті чого:
завищено суму від`ємного значення (рядок 21 декларації за березень 2024 року) в сумі 129 155 грн;
- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого не складено та не зареєстровано податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних у граничний строк на загальну суму обсягу постачання 33 664 315 грн, сума податку на додану вартість 6 732 863 грн;
- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: в період, що підлягав перевірці підприємством здійснено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на операції з постачання товарів;
Позивач подав заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду якого, висновки акту залишено без змін (том 1, а.с. 47-58, 61-76).
- податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018226/0701, яким позивачу за невключення до доходів вартості безоплатно отриманих ТМЦ на суму 14 792 750 грн збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 2 662 695,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 2 662 695,00 грн (том 10, а.с. 61-62);
- податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018227/0701, яким позивачу за ненарахування податкових зобов`язань на вартість ТМЦ, які не використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності, заниження бази оподаткування податком на додану вартість з операцій постачання майнових прав за ціною нижче звичайної/ринкової ціни, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який сплачується до державного бюджету в загальній сумі 6732863 грн та завищено суму від`ємного значення (рядок 21 декларації за березень 2024 року) на 129 155 грн позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 8 416 079,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 6 732 863,00 грн та штрафними санкціями в сумі 1 683 216,00 грн (том 10, а.с. 63-64);
- податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018229/0701, яким позивачу за ненарахування податкових зобов`язань на вартість ТМЦ, які не використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності, заниження бази оподаткування податком на додану вартість з операцій постачання майнових прав за ціною нижче звичайної/ринкової ціни, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який сплачується до державного бюджету в загальній сумі 6732863 грн та завищено суму від`ємного значення (рядок 21 декларації за березень 2024 року) на 129 155 грн контролюючим органом здійснено розрахунок розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 129 155,00 грн (том 10, а.с. 65-66);
- податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018230/0701, яким позивачу за нескладання та нереєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (внаслідок заниження податкових зобов`язань з ПДВ від операцій з постачання майнових прав за ціною нижче звичайної/ринкової ціни та ненарахування податкових зобов`язань на вартість ТМЦ, які не використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності) нараховано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 13 600,00 грн (том 10, а.с. 67-68);
- податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018231/0701, яким ТОВ «Легенда-Ф» за порушення граничного терміну реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 196,81 грн (том 10, а.с. 69-70);
- податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018232/0701, яким позивачу за нездійснення декларування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2 об`єкти збільшено суму за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 23 733,92 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 20 492,36 грн та штрафними санкціями в сумі 3 241,56 грн (том 10, а.с. 71-72).
Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, при вирішенні справи по суті, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктами 4.1.2 та 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі, також - ПК України), податкове законодавство України ґрунтується на, зокрема, таких принципах: рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).
Приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, серед іншого, передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Порядок проведення документальних планових перевірок визначений статтею 77 ПК України.
Зазначеною статтею, серед іншого, визначено, план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.
Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
У відповідності до приписів частин 1 та 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України.
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.
Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 даного Кодексу датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до підпункту 133.1.1. пункту 133.1 статті 133 ПК України платниками податку на прибуток підприємств - резидентами є, зокрема, суб`єкти господарювання - юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу (підпункт 134.1.1 пункт 134.1 статті 134 ПК України).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Відповідно до статті 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Таким чином, для перевірки правильності нарахування та сплати позивачем податку на прибуток підприємств за спірний період, необхідно встановити правильність визначення платником своїх доходів та витрат в їх грошовому вираженні. При цьому, необхідною умовою для встановлення факту отримання платником доходу та понесення витрат, є їх підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
У спірних правовідносинах судом з`ясовано, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу стосовно:
- заниження ТОВ «Легенда-Ф» доходу на суму 14 792 750,0 грн внаслідок отримання, на думку контролюючого органу, від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області нерухомого майна;
- використання не у господарській діяльності ТМЦ на суму 26 061 646,53 грн та порушення пункту 198.5 статті 198 ПК України;
- продаж майнових прав фізичним особам та пов`язаним особам за неринковими цінами, внаслідок чого позивачу донараховано податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 1649689 грн;
- нездійснення реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та застосування контролюючим органом штрафних санкцій за їх не реєстрацію внаслідок заниження податкових зобов`язань з ПДВ від операцій з постачання майнових прав за ціною нижче звичайної/ринкової ціни та ненарахування податкових зобов`язань на вартість ТМЦ, які не використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності;
- несвоєчасної реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на операції з постачання товарів;
- нездійснення декларування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Щодо висновку відповідача про заниження ТОВ «Легенда-Ф» доходу на суму 14 792 750,0 грн внаслідок отримання, на думку контролюючого органу, від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області нерухомого майна, суд зазначає таке.
Пунктом 44.2 статті 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Між ТОВ «Легенда-Ф» та Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області укладено Договір від 13.12.2007 №2500 про спільну участь в реалізації проекту по спорудженню багатоповерхового житлового будинку (том 2, а.с. 120-129), згідно з предметом якого підрядник зобов`язується виконати роботи з будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями в м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32 та здати в експлуатацію Об`єкт у встановлений термін (пункт 1.4).
Згідно з пунктом 3.1 даного Договору після завершення будівництва та введення Об`єкту в експлуатацію передбачено відповідний розподіл площ.
Відповідно до статей 626, 629 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 1130, 1131 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.
Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.
Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі.
Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.
Договір про спільну діяльність підлягає реєстрації у Державній податковій службі України, що передбачено Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» №1588 від 09.12.2011.
Відповідно до пункту 64.6 статті 64 ПК України договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб повинні перебувати на обліку у контролюючих органах і на них поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами (угодами), визначені цим Кодексом.
Водночас на момент укладення між ТОВ «Легенда-Ф» та Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області Договору від 13.12.2007 №2500 була відсутня норма податкового законодавства, яка передбачала реєстрацію такого договору у контролюючому органі.
При цьому, жодних доказів про безоплатне отримання позивачем від Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області нерухомого майна вартістю 14 792 750 грн відповідачем не надано.
Водночас, як вбачається з умов цього Договору після завершення будівництва та введення Об`єкту в експлуатацію передбачено відповідний розподіл площ (пункт 3.1 Договору).
Відповідно до акту №2 від 11.03.2020 сторони договору про спільну участь в реалізації проекту по спорудженню багатоповерхового житлового будинку від 30.12.2007 погодили передати замовнику (УМВС України в Івано-Франківській області) 20% площі від всієї корисної площі (том 2, а.с. 147).
Як вбачається з пункту 3.3 Договору підписаний акт розподілу площ, який визначає право власності на відповідну частку (площу) кожної із сторін, надає право сторонам розпоряджатись частками (площами), що належать їм.
Таким чином, висновок контролюючого органу про набуття ТОВ «Легенда-Ф» у власність (безоплатне отримання) нерухомого майна на суму 14 792 750,00 грн не підтверджено жодним доказом та є безпідставним.
Зважаючи на викладене, податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018226/0701, яким позивачу за невключення до доходів вартості безоплатно отриманих ТМЦ на суму 14792750 грн збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 2662695,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 2662695,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо висновку контролюючого органу про використання не у господарській діяльності ТМЦ на суму 26 061 646,53 грн та порушення пункту 198.5 статті 198 ПК України, слід зазначити таке.
Так, у ході проведення перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області позивачу надано лист (запит) №2 від 21.06.2024 з проханням провести інвентаризацію основних фондів, земельних ділянок та товарно-матеріальних цінностей (на підставі пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПК України) в термін не пізніше 27.06.2024 в присутності посадових осіб Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, оформити результати інвентаризації згідно вимог чинного законодавства та надати не пізніше 27.06.2024 (том 1, а.с. 143).
Пунктом 5 розділу II наказу №879 передбачено, що до початку перевірки фактичної наявності активів:
перевіряється справність усіх ваговимірювальних приладів;
завершується обробка всіх документів щодо руху активів та формуються останні на момент Інвентаризації реєстри прибуткових і видаткових документів або звіти про рух активів;
визначаються залишки на дату інвентаризації;
активи групуються, розсортовуються та розкладаються за назвами, сортами, розмірами у порядку, зручному для підрахунку (у разі проведення раптових інвентаризацій це робиться у присутності Інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії)).
Пунктом 6 розділу II наказу №879 передбачено, що голова інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) візує всі прибуткові та видаткові документи, що додаються до реєстрів (звітів), із зазначенням "До інвентаризації на (дата)". Для бухгалтерської служби ці документи є підставою для визначення залишків активів на початок інвентаризації за даними обліку.
Матеріально відповідальні особи дають в інвентаризаційному описі розписки про те, що до початку інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на активи здані в бухгалтерію, що всі цінності, які надійшли під їх відповідальність, оприбутковані, а ті, що вибули, списані.
Згідно з пунктом 7 розділу II Наказу №879, наявність активів при інвентаризації встановлюється шляхом обов`язкового підрахунку, зважування, обміру. Переважування, обмір, підрахунок проводяться у порядку розміщення активів у приміщенні, де вони зберігаються. Визначення ваги (обсягу) навалочних матеріалів може проводитися на основі обмірів і технічних розрахунків. Акти обмірів і розрахунки додаються до інвентаризаційних описів.
Відповідно до пункту 14 розділу II Наказу №879, інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, звіряльні відомості оформлюються відповідно до вимог, установлених Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (із змінами), для первинних документів з урахуванням обов`язкових реквізитів та вимог, передбачених цим Положенням. Матеріали інвентаризації можуть бути заповнені як рукописним способом, так і за допомогою електронних засобів обробки інформації.
Відповідно до пункту 16 розділу II Наказу №879, в інвентаризаційному описі активи наводяться за найменуваннями в кількісних одиницях виміру, прийнятих в обліку, окремо за місцезнаходженням таких цінностей та особами, відповідальними за їх зберігання, з можливим виділенням за субрахунками та номенклатурою.
На кожній сторінці інвентаризаційного опису вказуються словами число порядкових номерів активів та загальна кількість у натуральних вимірах усіх активів, що записані на цій сторінці, незалежно від того, в яких одиницях виміру (штуках, метрах, кілограмах тощо) вони відображені.
Згідно з пунктом 3 розділу III Наказу №879, наявність і обсяг незавершених капітальних інвестицій встановлюються під час проведення інвентаризації шляхом перевірки їх у натурі.
В інвентаризаційних описах незавершених капітальних інвестицій вказуються найменування об`єкта, обсяг виконаних і оплачених робіт за видами, конструктивними елементами, устаткуванням.
На збудовані об`єкти, що фактично введені в дію повністю або частково, але прийняття і введення в дію яких не оформлено належними документами, а також на завершені, але з якихось причин не введені в дію об`єкти складається окремий інвентаризаційний опис, у якому додатково вказуються причини затримки оформлення здачі в експлуатацію вказаних об`єктів.
Пунктом 18 розділу II наказу №879 передбачено, що інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв`язку з чим претензій до членів комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи. При проведенні інвентаризації у разі зміни матеріально відповідальної особи та особа, яка приймає активи, дає розписку про отримання активів, а та, яка передає, - про передачу активів.
Відповідно до підпункту 4.1. пункту 4 розділу III Наказу №879, інвентаризація запасів проводиться за місцями зберігання та окремо за матеріально відповідальними особами. Матеріальні запаси при інвентаризації записуються в інвентаризаційні описи за найменуванням із зазначенням номенклатурного номера (за його наявності), виду, групи, сорту, одиниці виміру, ціни, суми та кількості (рахунок, вага або міра), фактично встановлених на дату інвентаризації, та за даними бухгалтерського обліку.
Згідно з підпунктом 4.2. пункту 4 розділу III Наказу №879, інвентаризаційна комісія у присутності матеріально відповідальних осіб перевіряє фактичну наявність запасів шляхом їх перерахунку, переважування чи перемірювання. Не допускається вносити до Інвентаризаційних описів дані про залишки активів зі слів матеріально відповідальних осіб або за даними обліку без перевірки їх фактичної наявності.
Кількість запасів, що зберігаються в непошкодженій упаковці постачальника, може визначатися на підставі документів з обов`язковою перевіркою наявності в натурі частини вказаних цінностей.
Підпунктом 4.3 пункту 4 розділу III Наказу №879 передбачено, що на запаси, що перебувають в дорозі, не оплачену у строк покупцями відвантажену продукцію (товари) та на запаси, що перебувають на складах інших підприємств (на відповідальному зберіганні, на комісії, у переробці), складається окремий інвентаризаційний опис та перевіряється обґрунтованість сум, що відображені на рахунках бухгалтерського обліку. Такі суми можуть бути визнані, якщо вони підтверджені належно оформленими документами, зокрема рахунками постачальників, копіями платіжних вимог (рахунків-фактур), що пред`явлені покупцям, охоронними розписками, які переоформлені на дату проведення інвентаризації або близьку до неї.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Наказу №879, висновки щодо виявлених розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку, які наводяться в звіряльних відомостях, та пропозиції щодо їх врегулювання відображаються інвентаризаційною комісією у протоколі, що складається після закінчення інвентаризації і передається на розгляд та затвердження керівнику підприємства. У протоколі наводяться: причини нестач, втрат, лишків, а також пропозиції щодо заліку внаслідок пересортиці, списання нестач в межах норм природного убутку, а також понаднормових нестач і втрат від псування цінностей із зазначенням причин та вжитих заходів щодо запобігання таким втратам і нестачам. Підприємства можуть додавати до протоколів іншу інформацію, що є суттєвою для прийняття рішень щодо визнання і оцінки активів і зобов`язань та розкриття відповідної інформації у фінансовій звітності.
ТОВ «Легенда-Ф» виданий наказ від 26.06.2024 №7 «Про проведення щорічної інвентаризації» щодо проведення вибіркової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, земельних ділянок та основних засобів з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 26.06.2024. Підставою для наказу на проведення річної інвентаризації в тому числі зазначено запит №2 від 21.06.2024 (том 1, а.с. 166-167).
Місце проведення інвентаризації: м. Івано-Франківськ, пл. Ринок 18А; м. Івано-Франківськ,вул. Івасюка 25; м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності 34а; м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська 32а; Івано-Франківська область с. Старий Лисець.
Організацію інвентаризації та її проведення доручено інвентаризаційній комісії в складі:
- голова комісії - директор АТК «Легенда-Центр» Маякова Б.О.;
- члени комісії - директор ГРК «Легенда» Цап Н.М.;
- бухгалтер Семенчук І.Я.
Згідно з пунктом 5 наказу ТОВ «Легенда-Ф» від 26.06.2024 №7, інвентаризацію передбачено провести в присутності головного державного інспектора відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Ірини Шиян та головного державного інспектора відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Лесі Демків.
До цього листа ТОВ «Легенда-Ф» також додано: наказ на проведення інвентаризації від 26.06.2024 № 7; акти контрольної перевірки інвентаризаційні основних засобів та цінностей на 26.06.2024.
З наведеного вбачається, що позивачем на виконання вимог запиту №2 від 21.06.2024 у визначений контролюючим органом строк проведено інвентаризацію основних засобів, про що повідомлено ГУ ДПС в Івано-Франківській області згідно з листом від 27.06.2024 №2/6/2024.
Також наказом ТОВ «Легенда-Ф» від 26.06.2024 №7 було обумовлено проведення такої інвентаризації в присутності головного державного інспектора відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Ірини Шиян та головного державного інспектора відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Лесі Демків.
Така інвентаризація здійснювалася у період проведення документальної виїзної перевірки, а тому посадові особи контролюючого органу повинні були бути присутніми за місцем проведення перевірки. Водночас, представником відповідача не наведено жодної норми, яка б визначала обов`язок та спосіб додаткового повідомлення платником податку контролюючого органу про призначення інвентаризації.
Таким чином, доводи представника відповідача щодо неповідомлення представників ГУ ДПС України в Івано-Франківській області є безпідставними та жодним чином не свідчать про непроведення ТОВ «Легенда-Ф» інвентаризації чи недійсність її результатів.
Відтак, невизнання інвентаризаційних описів з мотивів відсутності посадових осіб контролюючого органу під час проведення інвентаризації, є безпідставним.
При цьому, контролюючим органом у ході проведення перевірки безпідставно встановлено «нестачу» станом на 31.03.2024 розрахунковим способом заднім числом вибірково з інформації з Єдиного реєстру податкових накладних.
Таким чином, викладений в акті перевірки висновок про використання не у господарській діяльності ТМЦ на суму 26 061 646,53 грн є необгрунтованим і не відповідає встановленим обставинам у справі.
Зважаючи на викладене, відповідачем безпідставно зроблено висновок про заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 5 212 329,00 грн.
Окрім цього, безпідставними є також доводи щодо необхідності реєстрації відповідних податкових накладних та застосування контролюючим органом штрафних санкцій за їх не реєстрацію.
Щодо висновку відповідача стосовно продажу майнових прав фізичним особам та пов`язаним особам за неринковими цінами, внаслідок чого позивачу донараховано податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього в сумі 1 649 689 грн, слід зазначити таке.
Як вбачається з акту перевірки, в ході проведення перевірки встановлено реалізацію позивачем ряду фізичним особам майнових прав (квартири) в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення і паркінгом за адресою - АДРЕСА_2 , а саме: ОСОБА_5 , Договір №26/85 від 27.09.2023, акт приймання передачі 02.01.2024 - квартира №80, площа 67,5 кв.м, вартість 438 750 грн або 6500 грн/1 кв.м; ОСОБА_5 , Договір №27/89 від 27.09.2023, акт приймання передачі 02.01.2024 - квартира №84, площа 66,7 кв.м, вартість 433 550 грн або 6500 грн/1 кв.м; ОСОБА_6 , Договір №25/91 від 27.09.2023, акт приймання передачі 02.01.2024 - квартира АДРЕСА_4 , площа 61,7 кв.м, вартість 401 050 грн або 6500 грн/1 кв.м; ОСОБА_6 , Договір №20/96 від 01.10.2019, акт приймання передачі 02.01.2024 - квартира №89, площа 66,8 кв.м, вартість 400 800 грн або 6000 грн/1 кв.м; ОСОБА_7 , договір від 26.11.2020, акт приймання передачі від 27.11.2020 - квартира АДРЕСА_5 , площа 44,1 кв.м, вартість 286 650 грн або 6500 грн/1 кв.м; ОСОБА_8 - акт приймання передачі від 22.03.2021, договір від 22.03.2021 - квартира АДРЕСА_6 , площа 67,1 кв.м, вартість 436 150 грн або 6500 грн/ 1 кв.м; ОСОБА_9 - акт приймання передачі від 25.08.2020, договір переуступки від 21.08.2020 - квартира АДРЕСА_7 , площа 66,4 кв.м, вартість 365 200 грн або 5500 грн/кв.м.; ОСОБА_10 - акт приймання передачі від 10.08.2021, договір від 10.08.2021 - квартира №81, площа 61,3 кв.м, вартість 398 450 грн або 6500 грн/кв.м; ОСОБА_11 - акт приймання передачі від 28.12.2020, договір від 23.12.2020 - квартира №85, площа 67,5 кв.м, вартість 438 750 грн або 6500 грн/кв.м.
На переконання відповідача, реалізація майнових прав здійснювалася на підставі укладених однотипних договорів купівлі-продажу майнових прав за цінами, нижчими ринкових (звичайних) цін.
Крім того, в ході проведення перевірки встановлено реалізацію пов`язаній особі засновнику і генеральному директору ОСОБА_1 майнових прав в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення і паркінгом за адресою - АДРЕСА_2 , а саме нежитлові приміщення на другому поверсі загальною площею 483,4 кв.м, в т.ч.: приміщення №102 площею 85,3 кв.м, приміщення №103 площею 79,3 кв.м, приміщення №104 площею 79,6 кв.м, приміщення №105 площею 75,9 кв.м, приміщення №106 площею 80,2 кв.м, приміщення №107 площею 83,1 кв.м. Реалізація майнових прав здійснювалася на підставі укладеного договору купівлі-продажу майнових прав №1-1-1 від 21.10.2019 (з додатками). Загальна вартість майнових прав на об`єкти нерухомості, згідно додатку 1 складає 3 770 520,00 грн, що визначається у розрахунку 7800,0 грн за 1 квадратний метр.
При цьому такого висновку щодо продажу майнових прав зазначеним особам за цінами, нижчими ринкових, контролюючий орган дійшов з аналізу змісту наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України» від 2 грудня 2019 року №286, згідно якого вартість 1 кв.м загальної площі квартир будинку (з урахуванням ПДВ) в Івано-Франківській області станом на 01.10.2019 складає 11 305 грн та наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України» від 17 листопада 2022 року №214, відповідно до якого вартість 1 кв.м. загальної площі квартир будинку (з урахуванням ПДВ) в Івано-Франківській області станом на 01.10.2022 складає 17 527 грн.
Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Згідно із частиною 4 статті 632 ЦК України, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Підпунктом 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Тобто за загальним правилом база оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості.
Таким чином, закон передбачає презумпцію відповідності договірної вартості ціні товарів, визначених сторонами договору, що в свою чергу враховують рівень ринкових цін.
Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 року у справі №560/3904/19 зазначив, що статтею 632 ЦК України, встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Відтак, з урахуванням наведених вимог чинного законодавства, договірна ціна є звичайною ціною та є ринковою ціною, якщо іншого не доведено передбаченими ПК України методами визначення звичайної ціни, і такий обов`язок щодо доведення покладено саме на контролюючий орган.
Проте, у спірному випадку контролюючим органом за рівень звичайної ціни операцій з постачання товарів/послуг, взята до уваги опосередкована вартість спорудження житла за регіонами України, затверджена відповідними наказами Міністерства розвитку громад та територій.
Однак слід врахувати, що вказані накази розроблено відповідно до Порядку визначення та застосування показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затвердженого наказом Держбуду України від 27 вересня 2005 року №174 (надалі, також Порядок №174).
Відповідно до пункту 1.2 Порядку №174, показник опосередкованої вартості спорудження житла - це вартість будівництва в розрахунку на один квадратний метр загальної площі квартир будинку, визначений на підставі вартості будівництва об`єкта представника.
За приписами пункту 2.3 Порядку №174, визначена на підставі вихідних даних структура безпосередніх витрат з будівництва об`єкта-представника формується за статтями витрат (матеріальні ресурси, заробітна плата, експлуатація машин, загальновиробничі витрати, адміністративні витрати, утримання служби замовника, витрати з проектування, експертизи тощо) у цінах, що склались на момент здійснення розрахунку структури.
Згідно із пунктом 3.2 Порядку №174, показники застосовуються при визначенні у поточному періоді обсягів державних інвестицій, що спрямовуються на будівництво житла для громадян, які потребують поліпшення житлових умов та державної підтримки відповідно до законодавчих актів України, визначенні розміру пайової участі державних інвестицій у спорудженні житла для таких громадян, а також розміру пільгових кредитів, що надаються відповідно до законодавства окремим категоріям громадян із зазначеною метою.
Тобто, показники опосередкованої вартості спорудження житла в регіоні є розрахунковими величинами, які базуються на вихідних даних, які надаються місцевими органами виконавчої влади на запит уповноваженого органу.
Застосування таких показників здійснюються у чітко визначених правових випадках, до яких не віднесено визначення показників ринкових цін, як звичайних цін в податкових правовідносинах.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02 червня 2021 року у справі №300/1791/19.
Окрім цього, допитані в ході судового засідання свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що ними не порівнювалися ціни на ідентичні об`єкти в одній і тій самій забудові, в один і той самий період, а лише взято до уваги опосередковану вартість спорудження житла за регіонами України, затверджену наказами Міністерства розвитку громад та територій.
Окрім цього, свідок ОСОБА_13 вказала, що додатково отримувала інформацію щодо звичайних цін в телефонному режимі від агентств нерухомості та з інтернет-ресурсів.
Контролюючим органом в межах спірної перевірки не встановлено належними доказами продаж майнових прав нижче собівартості та збитковість для ТОВ «Легенда-Ф» реалізації майнових прав за цінами, визначеними в договорах (додатках) чи актах прийому-передачі.
Натомість відповідно до наявної в матеріалах справи довідки (вих. №1 від 16.12.2024) щодо відображення за даними бухгалтерського обліку фінансового результату (прибутку) всього в сумі 892 770,81 грн, отриманого від продажу майнових прав (квартири, приміщення) (том 10, а.с.82-83) вбачається, що продаж майнових прав особам, яких відповідач вважає пов`язаними, здійснювалася за цінами, вищими від собівартості таких майнових прав та ТОВ «Легенда-Ф» отримало прибуток внаслідок такого продажу, що свідчить про наявний економічний ефект у вищевказаних операціях.
Також, судом досліджено та містяться в матеріалах справи, докази щодо укладення ТОВ «Легенда-Ф» ідентичних договорів купівлі-продажу за такими ж цінами іншим особам, щодо яких у контролюючого органу не виникло жодних претензій (том 10, а.с. 36-48).
Таким чином, висновок контролюючого органу про продаж майнових прав (квартир) за неринковими, на думку контролюючого органу, цінами, внаслідок чого донараховано податкових зобов`язань з податку на додану вартість сумі 1649689 грн є помилковим.
Також безпідставними є доводи відповідача щодо необхідності реєстрації у зв`язку з цим податкових накладних.
З огляду на вищенаведене, податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018227/0701, яким позивачу за ненарахування податкових зобов`язань на вартість ТМЦ, які не використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності, заниження бази оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання майнових прав за ціною нижче звичайної/ринкової ціни, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який сплачується до державного бюджету в загальній сумі 6732863 грн та завищено суму від`ємного значення (рядок 21 декларації за березень 2024 року) на 129 155 грн збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 8416079,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 6732863,00 грн та штрафними санкціями в сумі 1683216,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, оскільки висновки відповідача про ненарахування податкових зобов`язань на вартість ТМЦ, які не використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності, заниження бази оподаткування податком на додану вартість з операцій постачання майнових прав за ціною нижче звичайної/ринкової ціни не знайшли свого підтвердження, також є безпідставним нарахування контролюючим органом згідно з податковим повідомленням-рішенням від 14.08.2024 №018229/0701 розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 129 155,00 грн (том 10, а.с. 65-66).
З огляду на помилковість висновків ГУ ДПС в Івано-Франківській області про ненарахування податкових зобов`язань на вартість ТМЦ, які не використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності та заниження бази оподаткування податком на додану вартість з операцій постачання майнових прав за ціною нижче звичайної/ринкової ціни є безпідставним нарахування позивачу штрафних санкції згідно з податковим повідомленням-рішенням від 14.08.2024 №018230/0701 за нескладання та нереєстрацію в Єдиному реєстрі відповідних податкових накладних.
Щодо висновків відповідача про несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 192.1 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з пунктом 201.10 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема, для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Водночас, слід зауважити, що 08 лютого 2023 року набрав чинності Закон України від 12 січня 2023 року №2876-ІХ «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (надалі, також Закон №2876-ІХ), відповідно до якого, зокрема, внесено зміни до підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Тимчасово протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних яких припадає на період з 08.02.2023 (дата набрання чинності Законом №2876-ІХ), тобто з датою складання, починаючи з 16 січня 2023 року, здійснюється з урахуванням граничних строків, визначених пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, зокрема, для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
За наявності підстав для проведення коригування податкової накладної, яке передбачає зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг, постачальник зобов`язаний скласти розрахунок коригування та направити його покупцю для реєстрації в ЄРПН у терміни, встановлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування до податкових накладних.
Тобто визначальним для вирішення питання щодо порушення терміну реєстрації податкових накладних є встановлення дати отримання покупцем (отримувачем) розрахунків коригування до податкових накладних, якими передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику.
Також Законом №2876-ІХ підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 90 такого змісту:
90. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:
- 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
- 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
- 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів".
Згідно з пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
З аналізу наведених норм вбачається, що контролюючий орган неправомірно застосував розмір штрафу та не врахував положення статті 58 Конституції України, пункту 52-1 та пункту 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.
Як вбачається, з додатку 9 до акта перевірки контролюючим органом під час перевірки не з`ясовувалася дата отримання розрахунків коригувань до податкових накладних, а кількість днів затримки реєстрації розрахована, виходячи з дати виписки розрахунку коригування, а не з дати отримання розрахунку коригування (том 2, а.с. 30).
Таким чином, оскільки у спірних правовідносинах контролюючим органом під час перевірки не з`ясовувалася дата отримання розрахунків коригувань до податкових накладних, то відповідачем безпідставно, у зв`язку з цим, застосовано штраф за порушення позивачем граничного строку для реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на операції з придбання товарів загальним обсягом постачання 9 840,21 грн на загальну суму ПДВ 1 968,04 грн.
Зважаючи на викладене, податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018231/0701, яким ТОВ «Легенда-Ф» за порушення граничного терміну реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 196,81 грн є протиправним та підлягає скасуванню.
З матеріалів справи вбачається, що в ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що ТОВ «Легенда-Ф» не декларувало та не сплачувало податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за наступні об`єкти нерухомого майна, а саме: квартира двокімнатна з коморою в підвалі площею 4,6 кв.м за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 50,6 кв.м; квартира трьохкімнатна за адресою АДРЕСА_8 , загальною площею 71,4 кв.м.
Для визначення розміру відповідного податку контролюючим органом використано ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, що діяли протягом 2017-2024 років, встановлені рішеннями сесій Івано-Франківської міської ради №10-3 від 28.01.2016, № 7-10 від 20.01.2017, №174-20 від 21.06.2018, №108-26 від 07.06.2019, №157-41 від 19.06.2020, №218-11 від 08.07.2021, якими визначено ставку податку на нерухоме майно, для юридичних осіб (у відсотках від мінімальної заробітної плати) протягом 2017-2024 років на житлову забудову в розмірі 0,5.
Стаття 8 ПК України визначає види податків та зборів. В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).
Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.
Відповідно до пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1).
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2).
Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15539571 від 10.08.2007 та №16174906 від 05.10.2007, виданих Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, ТОВ «Легенда-Ф» є власником об`єктів нерухомого майна, а саме: квартири трьохкімнатної за адресою АДРЕСА_8 та квартири двокімнатної з коморою в підвалі за адресою АДРЕСА_3 (том 10, а.с. 216, 229).
Водночас, як вбачається з Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 114/2, 114, 116, 120, виданих Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, у розділі Планувальні обмеження (зони охорони пам`яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони): будинок №120 є пам`яткою архітектури місцевого значення, зареєстрований в Державному реєстрі нерухомих пам`яток України під охоронним №538, межі історико-архітектурної заповідної території (том 1, а.с. 161-165).
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 №018232/0701 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).
Суд вжив всіх можливих заходів на з`ясування обставин, які мають значення для цієї справи, в тому числі допитав свідків, витребував додаткові пояснення і докази.
Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність податкових повідомлень-рішень від 14.08.2024 №018226/0701, №018227/0701, №018229/0701, №018230/0701, №018231/0701, №018232/0701, у зв`язку з чим останні підлягають скасуванню.
Усі інші аргументи і доводи представників сторін не змінюють висновків, до яких суд дійшов у цій справі.
За наведених підстав та вказаних правових норм суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд зазначає, що платіжною інструкцією №1611 від 28.08.2024 підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 24 224 грн (том 1, а.с. 14).
Також представник позивача заначив, що позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи також і витрати на професійну правничу допомогу в цій справі орієнтовно в сумі 60 000,00 грн та витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведення експертиз орієнтовно в сумі 50 000,00 грн. Однак на момент ухвалення судом цього рішення доказів понесення позивачем таких витрат не надано.
Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 24 224 грн.
Керуючись статтею 129-1 Конституції України, статями 139, 241-246, 250, 255, 264, 265, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018226/0701, №018227/0701, №018229/0701, №018230/0701, №018231/0701, №018232/0701.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП - 43968084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф (код ЄДРПОУ - 32606203) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 24 224 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривні 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф, адреса: пл. Ринок, буд 18-А, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 32606203.

відповідач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., 76018, код ЄДРПОУ ВП 43968084.

Рішення складене в повному обсязі 12 травня 2025 р.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.