Справа № 163/667/25
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/667/25
Провадження № 2-а/163/19/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

за участі секретаря Семенюк К.М.,

представника позивача Барилюка А.А.,

представника відповідача Федчишиної С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Барилюк А.А. просить скасувати постанову Волинської митниці від 19 березня 2025 року в справі № 0424/20500/24 та закрити провадження в справі.

Заявлені вимоги представник позивача обґрунтував тим, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.471 МК України, а саме за недекларування товару вартістю 823478,23 грн, який підлягав письмовому декларуванню. Зазначену постанову вважає незаконною через порушення відповідачем норм процесуального та матеріального права, що полягає у недотриманні відповідачем належного порядку розгляду справи про порушення митних правил, оскільки про час і місце розгляду справи позивач не був належним чином повідомлений, що призвело до порушення його прав; відсутності належних і достатніх доказів на підтвердження переміщення позивачем через український кордон пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці інших товарів, ніж тих, що пройшли митне оформлення на Волинській митниці. Зазначив, що при перетині кордону в пункті пропуску «Ягодин» позивач дотримав усіх вимог технологічної схеми, від митного контролю нічого не приховував, сплатив усі нараховані йому митні платежі і після завершення митного контролю без застережень зі сторони митників та прикордонників залишив пункт пропуску. Звернув увагу на те, що під час оформлення транспортного засобу спрацювала система управління ризиками АСАУР і була згенерована необхідність виконання додаткових митних формальностей, а саме був проведений митний огляд та здійснено фотографування товарів, що, у свою чергу, вказує на відсутність в транспортному засобі незадекларованих товарів. Також зауважив, що відповідно до витягу з АСМО «Інспектор» повна вага керованого позивачем автомобіля становила 4830 кг, маса без навантаження згідно із свідоцтвом про реєстрацію 4390 кг, повна маса 7880 кг, тому орієнтовна вага переміщуваного в автомобілі товару становить 440 кг. За уніфікованою митною декларацією на товар, який пройшов митне оформлення, вага товару становить близько 200 кг, а за наданою польськими митними органами декларацією вага товару - 3100 кг. Тобто, показники зважування транспортного засобу та вагою товару згідно уніфікованої митної декларації пояснюються допустимою похибкою, яка може бути зумовлена наявністю чи відсутність пального, особистих речей тощо, тоді як суттєва різниця між даними польської декларації та 440 кг свого будь-якого розумного пояснення не знаходить. Інформація польських митних органів та польська експортна декларація на товар «шини в асортименті» підтверджує лише факт декларування товару, однак аж ніяк не підтверджує його переміщення через митний кордон України. Відповіді на уточнюючі запити польські митні органи не надіслали. Крім цього, відповідач допустив грубе порушення вимог ст.467 МК України, оскільки з огляду на дату виявлення митним органом правопорушення 18 квітня 2024 року, строки для накладення адміністративного стягнення станом на дату винесення оскаржуваної постанови сплили.

На позовну заяву представник відповідача подала відзив, у якому висловила позицію про безпідставність заявлених позовних вимог. В обґрунтування такої позиції вказала, що про час і місце розгляду митницею справи про порушення митних правил позивач був належним чином повідомлений і це підтверджується інформацією з офіційного інетернет сайту Укрпошти. Винуватість позивача у вчиненні правопорушення доводиться офіційною відповіддю митних органів Республіки Польща від 18.04.2024 №0201-IGM.542.259.2024.2, а такі дії позивача пояснюються його економічною заінтересованістю в уникненні від сплати митних платежів. Крім цього, в наданій польськими митними органами експортній митній декларації №24PL301010Е0090555 від 24.01.2024 отримувачем товару зазначений Mizovets Andrii та вказаний номер його закордонного паспорта, а оформлення експорту товару можливе у разі вивезення товару, у даному випадку з території Республіки Польща і одразу ввезення на митну територію України. Стосовно фотографування переміщуваного товару під час здійснення митного огляду, відповідно, відсутності в автомобілі не задекларованих товарів, то по факту переміщення ОСОБА_1 товару триває кримінальне провадження № 0000008 за ознаками ч.2 ст.364 КК України. Вважає, що посадова особа Волинської митниці при розгляді справи діяла у межах та в спосіб, визначений чинним законодавством.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, свої права та інтереси доручив представляти адвокату Барилюку А.А.

В судовому засіданні адвокат Барилюк А.А. позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала з мотивів поданого відзиву та просила відмовити у його задоволенні.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

19 квітня 2024 року Держмитслужба отримала відповідь митних органів Республіки Польща стосовно надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки фактів переміщення в 2024 році з митної території Республіки Польща в Україну (п/п «Ягодин-Дорогуск») товарів без їх декларування у встановленому порядку.

Для опрацювання і вжиття відповідних заходів зазначені документи 23 вересня 2024 року були надіслані Волинській митниці.

За результатом опрацювання відповіді митних органів Республіки Польща встановлено, що згідно експортної митної декларації від 24.01.2024 №24PL301010Е0090555 від фірми «Wulkano Perfect Szabala SP.J.» (адреса: 21-040, SWIDNIK, Piasecka, 200) на адресу Mizovets Andrii (адреса: K45000, Kowel, Litwiniuka, 27) транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 переміщувалися «шини в асортименті», загальною вартістю 88098,92 польських злотих.

За даними АСМО «Інспектор» транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 заїхав 25.01.2024 о 02 год 29 хв в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці в напрямку «в`їзд» з Республіки Польща до України по смузі руху «червоний коридор» під керуванням громадянина ОСОБА_1 .

Згідно уніфікованої митної квитанції МД-1 серії ЄЄ №0035527 від 25.01.2024 ОСОБА_1 сплатив митні платежі за товар «прилади для приготування та розігрівання їжі в асортименті, в загальній кількості 4 штуки, бувші у використанні, різних марок» вартістю 18837,65 гривень.

27 вересня 2024 року Волинська митниця надіслала на адресу ОСОБА_1 лист № 7.3-4/20-06/10/10685 про необхідність прибуття на митницю на 10:00 годину 09 жовтня 2024 року для надання пояснень з приводу перевезення і оформлення вантажів.

Цей лист ОСОБА_1 отримав 03 жовтня 2024 року.

09 жовтня 2024 року головний державний інспектор оперативного відділу № 1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил ОСОБА_2 за відсутності ОСОБА_1 склав щодо нього протокол № 0424/20500/24 за ознаками ч.2 ст.471 МК України.

Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст.257, 366, 374 Митного кодексу України не задекларував товари загальною вартістю 823478,23 грн, що переміщувалися ним через митний кордон України, які підлягали письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами.

Примірник протоколу разом із повідомленням від 10.10.2024 № 7.3-1/20-04/10/11256 про призначення розгляду справи на 14 жовтня 2024 року з 10:00 до 12:00 год був надісланий митницею на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом, який він отримав 17 жовтня 2024 року.

14 жовтня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та даних про належне сповіщення останнього про час і місце розгляду справи в.о. начальника Волинської митниці Чаборай А.М. виніс постанову, якою ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, і наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 247043,47 гривень.

Указану постанову ОСОБА_1 через свого представника оскаржив у судовому порядку.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року скасовано постанову Волинської митниці від 14 жовтня 2024 року в справі про порушення митних правил №0424/20500/24 та провадження в справі закрито.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року скасовано рішення Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року та скасовано постанову в справі про порушення митних правил № 0424/20500/24 від 14 жовтня 2024 року, а саму справу про порушення митних правил надіслано на новий розгляд до Волинської митниці.

06 березня 2025 року Волинська митниця надіслала ОСОБА_1 повідомлення № 7.3-4/20-04/10/2835 про те, що розгляд справи про порушення митних правил № 0424/20500/24 щодо нього відбудеться 10 березня 2025 року з 10:00 до 12:00 год за адресою Волинської митниці. Це повідомлення ОСОБА_1 отримав 15 березня 2025 року, що підтверджується даними інтернет сайту Укрпошти.

10 березня 2025 року розгляд справи про порушення митних правил не відбувся.

11 березня 2025 року Волинська митниця надіслала ОСОБА_1 повідомлення № 7.3-1/20-04/10/2983 про те, що розгляд справи № 0424/20500/24 відбудеться 19 березня 2025 року з 10:00 до 12:00 год за адресою Волинської митниці. Зазначене повідомлення ОСОБА_1 отримав 15 березня 2025 року, що підтверджується даними інтернет сайту Укрпошти.

19 березня 2025 року заступник начальника начальник управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці Сьомін П.А. виніс оскаржувану постанову, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, відповідно до змісту протоколу №0424/20500/24, і наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 247043,47 гривень.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач через свого представника звернувся до суду із цим позовом.

Обґрунтування неправомірності оскаржуваної постанови зводяться до не дотримання відповідачем вимог ч.4 ст.526 МК України щодо належного сповіщення позивача про час і місце розгляду справи, відсутності належних і достатніх доказів на підтвердження переміщення позивачем через митний кордон України незадекларованого товару, порушення відповідачем положень ст.467 МК України щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Надаючи оцінку таким доводам сторони позивача та запереченням сторони відповідача в сукупності із дослідженими матеріалами справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 526 МК України визначає, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Відповідно до ч.2 ст.526 МК України про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Згідно із ч.4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З дослідженої копії матеріалів справи про порушення митних правил №0424/20500/24 встановлено, що розгляд цієї справи відбувся 19 березня 2025 року з винесенням оскаржуваної постанови за відсутності ОСОБА_1 .

Проте, про розгляд справи у вказану дату ОСОБА_1 був належним чином і завчасно повідомлений, що підтверджується інформацією офіційного інтернет сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек номером 537, згідно якого повідомлення Волинської митниці від 11.03.2025 № 7.3-1/20-04/10/2983 позивач отримав 15 березня 2025 року, тобто за три дні до дати розгляду справи Волинською митницею.

Жодних заяв щодо процедури розгляду справи, зокрема поважності причин неможливості явки на розгляд справи, Волинській митниці Мізовець А.М. не подав.

Відтак, процесуальної неможливості розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 у Волинської митниці не було.

Наведене свідчить про дотримання Волинською митницею вимог статті 526 МК України, відповідно, забезпечення позивачу реалізації прав, передбачених ст.498 МК України, тому доводи сторони позивача у цій частин є безпідставними і судом відхиляються.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ч.1 ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 471 МК України встановлена відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в основу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.471 МК України правопорушення покладено лише один доказ - відповідь митних органів Республіки Польща з доданою експортною митною декларацією від 24.01.2024 №24PL301010Е0090555.

Проте польська експортна декларація у доказовій силі має однакове значення, що й документи, складені під час проходження митного контролю і оформлення на українській стороні в пункті пропуску «Ягодин» Волинської митниці, а саме: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; зафіксовані дані у відомчій програмі АСМО «Інспектор»; уніфікована митна квитанція МД-1 серії ЄЄ №0035527 від 25.01.2024 на переміщуваний товар, за який ОСОБА_1 сплатив відповідні митні платежі.

Підстав для надання переваги польській експортній декларації як доказу в розумінні ст.495 МК України по справі не вбачається і в оскаржуваній постанові не наведено.

Під час розгляду справи посадова особа Волинської митниці не навела жодних підстав, які б спростовували складені під час проходження автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 митного контролю і оформлення документи.

У поданому відзиві Волинська митниця не висловила заперечень стосовно доводів сторони позивача про те, що під час здійснення митного огляду, в ході якого здійснювалося фотографування фактично переміщуваного товару, інших товарів, а ніж зазначених в уніфікованій митній квитанції МД-1 серії ЄЄ №0035527 від 25.01.2024, посадовими особами виявлено не було.

Слід врахувати, що, як вбачається із бази даних АСМО «Інспектор», транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 слідував без пломб.

Крім цього, посадова особа Волинської митниці не надала жодної оцінки вазі товару, зазначеної в польській експортній декларації 3100 кг, та даним зазначеним в АСМО «Інспектор», відповідно до яких вага транспортного засобу по техпаспорту 4390 кг, а з вагової, тобто разом з переміщуваним товаром 4830 кг.

Такі вагові показники вочевидь виключають фізичне переміщення іншого товару, а ніж зазначеного в уніфікованій митній квитанції МД-1 серії ЄЄ №0035527 від 25.01.2024, у тому числі зазначеного у польській експортній митній декларації, оскільки у протилежному випадку, за версією митниці, загальна вага транспортного засобу і переміщуваного у ньому товару становила би 7690 кг (4390 + 200 + 3100).

Наведене дає підстави вважати, що польська експортна декларація свідчить лише про документальне оформлення зазначеного у ньому товару в режимі експорту, однак сама по собі ця декларація не підтверджує фізичного переміщення товару та вивезення його з Республіки Польща і водночас ввезення в Україну.

Жодного доказу, який би прямо або опосередковано вказував на ці обставини, а саме відповідність задекларованого в польській експортній декларації товару, що фактично переміщувався в транспортному засобі з номерним знаком НОМЕР_1 , матеріали справи про порушення митних правил не містять.

Стосовно документального оформлення результатів митного контролю у пункті пропуску «Ягодин» представник відповідача посилається на здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000008 за ознаками ч.2 ст.364 КК України (зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки), в рамках якого проводиться перевірка переміщення товару транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 .

Проте сам по собі факт здійснення досудового розслідування указаного кримінального провадження не доводить і не спростовує тих фактів і обставин, які підлягають встановленню в справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , а саме факту переміщення останнім через митний кордон України пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці не задекларованого товару «шини в асортименті», загальною вартістю 88098,92 польських злотих.

Належить зазначити, що самого акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу до матеріалів справи про порушення митних правил не долучено.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні пояснення посадових осіб Волинської митниці, які здійснювали митний контроль (огляд) та оформлення переміщуваного ОСОБА_1 в транспортному засобі з номерним знаком НОМЕР_1 товару.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в оцінці доказів щодо наявності складу правопорушення належить виходити із стандарту доказування "поза розумним сумнівом".

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всупереч наведеному, фактичні обставини справи свідчать про поверхневий розгляд справи посадовою особою Волинської митниці та неповноту провадження в справі, яка не усуває всякого роду сумніви щодо самої події правопорушення, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.531 МК України є підставою для скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Така підстава для скасування оскаржуваної постанови свідчить про необхідність направлення справи до Волинської митниці на новий розгляд, проте суд не вбачає доцільним приймати таке рішення в силу положень ч.1 ст.467 МК України, яка визначає строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, про що також зауважив представник позивача у позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У цій справі встановлено, що днем виявлення митним органом правопорушення передбаченого ч.2 ст.471 МК України є 19 квітня 2024 року дата надходження відповіді митних органів Республіки Польща від 18.04.2024 №0201-IGM.542.259.2024.2 до Держмитслужби (вх.№11403/11/26 від 19.04.2024).

Відтак, передбачений ч.1 ст.467 МК України строк накладення адміністративного стягнення у справі за протоколом № 0424/20500/24 сплив 19 жовтня 2024 року.

Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови (19 березня 2025 року) строк накладення адміністративного стягнення сплив, а відтак відповідач порушив вимоги ч.1 ст.467 МК України.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, продовження провадження в справі суперечитиме положенням ст.467 МК України та ст.247 КУпАП.

У зв`язку із цим, зазначене є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, яка передбачає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.242-247КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці Сьоміна Павла Андрійовича від 19 березня 2025 року в справі про порушення митних правил №0424/20500/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.471 МК України з накладенням стягнення у виді штрафу скасувати.

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил №0424/20500/24 закрити.

Стягнути з Волинської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення його повного тексту.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Волинська митниця; місце знаходження - вулиця Призалізнична, 13, село Римачі Ковельського району Волинської області; .

Дата складання повного тексту рішення 12 травня 2025 року.

Головуючий: суддя О.С. Павлусь