Справа № 120/3520/24
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 травня 2025 року

м. Київ

справа № 120/3520/24

адміністративне провадження № К/990/19182/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №120/3520/24 за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тульчинської міської ради Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернута особі, яка її подала.

06.05.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №120/3520/24.

З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 апеляційну скаргу повернуто особі з підстав визначених частиною 2 статті 298, статтею 296 та статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відмовлено та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 залишено без руху, запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги, а саме:

- надати оригінал документу про сплату судового збору.

06.01.2025 до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про виконання вимог ухвали, у якій позивач зазначає, що в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2024 року не зазначено точної суми судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), також не зазначені банківські реквізити .

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 продовжено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги та запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, протягом 10 днів з моменту вручення копії ухвали усунути виявлені недоліки апеляційної скарги та надати документ про сплату судового збору.

06.02.2025 на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява щодо виконання вимог ухвали, розглянувши яку, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про не виконання скаржником вимог суду, оскільки додані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року та довідки ГУ ПФУ у Вінницькій області не можуть бути безумовними самостійними доказами для звільнення від сплати судового збору, адже такий реєстр та відомості не містять інформацію про усі доходи фізичних осіб. Таким чином, станом на 12.02.2025 скаржником не надано доказів про наявність або відсутність доходу за 2023 календарний рік, вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 09.12.2024 апелянтом не виконані.

17.02.2025 судом апеляційної інстанції винесено оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги, яка вмотивована тим, що скаржник у встановлений судом строк виявленого недоліку апеляційної скарги не усунув - не надав суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Вирішенню питання щодо повернення апеляційної скарги позивачу, передувало вирішення судом заявленого ним клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому скаржник просив суд апеляційної інстанції звільнити його від сплати судового збору посилаючись на важке матеріальне становище та відсутність в нього коштів. Проте судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем не додано доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, ураховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік, відповідно до статті 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Повертаючи апеляційну скаргу позивачеві, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 не надав інформацію про розмір річного доходу за попередній календарний рік.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір"(далі - Закон №3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону №3674-VI, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій статті.

Відтак, Верховний Суд вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання, оскільки зазначені апелянтом доводи не підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліку апеляційної скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №120/3520/24 за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Г. Стеценко

Судді Т.Г. Стрелець

Л.В. Тацій