Справа № 420/13775/25
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А, перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області ), у якому просить :

- визнати протиправною бездіяльність та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та неврахування при перерахунку пенсії довідок про складові заробітної,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити, здійснити нарахування та виплати ОСОБА_1 з 30.01.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.93 №3723-XII "Про державну службу" в розмірі 60 % заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати, зазначені у довідках про складові заробітної плати, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області № 25 від 31.01.2024 та № 26 від 31.01.2024, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, суддя вказує про таке.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог (предмет позову) слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Ця вимога повинна носити правовий характер і бути підвідомчою суду.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Обов`язок щодо визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача і задля цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України.

При цьому норми процесуального законодавства не передбачають вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Право на звернення до суду та способи судового захисту визначено у статті 5 КАС України.

Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому, вимога про визнання протиправними дії чи бездіяльності є передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права (зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідок протиправності дії чи бездіяльності.

Як вбачається з прохальної частини, то позовні вимоги заявлені стосовно протиправної бездіяльності, без зазначення в чому полягає така бездіяльність.

Крім того, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1 статті 4 КАС України).

Відповідно до прохальної частини позову, позивач з поміж іншого оскаржує рішення ГУ ПФУ в Херсонській області про відмову у переведенні з пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при цьому не зазначає будь-яких його реквізитів, а саме, назву документа (рішення); місце складання, дата, заголовок, текст, додатки (у разі наявності), підпис уповноваженої особи.

При цьому, за вимогою частина 7 ст. 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним.... додається також оригінал або копія оспорюваного акта..., а у разі відсутності акта у позивача - клопотання про його витребування.

Разом з тим, додані до позовної заяви додатки не містять оскаржуваного рішення або клопотання про його витребування з зазначенням причин неможливості його надання позивачем.

Також суд звертає увагу, що в прохальній частині позивачем позовні вимоги заявлені стосовно оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яке не є стороною у справі.

Таким чином, також позивачу необхідно визначитися з відповідачем/відповідачами та/або позовними вимогами, заявленими до таких відповідачів.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог п.4 ч.5 ст. 160 КАС України та є недоліком позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 169, 171, 172 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 ( десяти ) днів з дня вручення даної ухвали, а саме,

- визначитись з позовними вимогами відповідно до вимог ст.ст. 5, 160 КАС України, з відповідачем або відповідачами, а також заявленими до нього або до них позовних вимог, шляхом надання відповідної заяви або уточненої редакції позову, яка відповідала вимогам ст. 160 КАС України;

- оригінал або копію оскаржуваного рішення.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна