Справа № 320/33739/23
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року справа №320/33739/23

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просить суд з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведеного 01.03.2023 ОСОБА_1 перерахунку пенсії згідно частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015, 2016 роки в розмірі 3764,40 грн, з якої сплачено страхові внески, під час переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, тобто первинного призначення (перерахунку) пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.03.2023 провести ОСОБА_1 автоматичне, без її звернення, переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV та зробити перерахунок пенсії на умовах, передбачених пунктом 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV за матеріалами пенсійної справи з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020, 2021, 2022 роки в розмірі 12236,71 грн., з якої сплачено страхові внески. Виплату перерахованої пенсії призначити з дати автоматичного призначення (перерахунку), а саме з 01.03.2023;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по пенсії в сумі 54201,49 грн., яка виникла за період з 01.03.2023 по 29.02.2024 внаслідок перерахунку пенсії на умовах, передбачених пунктом 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020- 2022 роки;

- стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по пенсії, сума якої дорівнює щомісячній заборгованості в розмірі 4969,89 грн. кратно кількості місяців з 01.03.2024 по перше число місяця, в якому прийнято рішення суду.

Також позивач просила звернути рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за місяць.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.03.2023 року позивачу автоматично було здійснено Головним управлінням призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», хоча до 01.03.2022 року позивач отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач зазначила, що 19.08.2023 року звернулась до відповідача із заявою про застосування для розрахунку пенсії середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та розділу XV «Прикінцеві положення» вказаного закону.

Проте листом від 01.09.2022 року № 29984-30399/К-02/8-2600/23 відповідач відмовив позивачу, зазначивши, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Позивач вважає, що при призначенні пенсії за віком з 01.03.2023 року відповідач протиправно застосував показник середньої заробітної плати, що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії за вислугу років (2014-2016 роки).

На думку позивача, відповідач здійснив невірний розрахунок пенсії за віком при її призначенні 01.03.2023 року, та пенсія має бути розрахована на підставі показника середньої заробітної плати за три календарні роки (тобто 2020, 2021, 2022 роки), які передували її зверненню за призначенням пенсії за віком.

Вказані твердження позивач обґрунтовує тим, що позивач не звертався до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити пенсію за іншим законом, тобто мало місце призначення пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного закону.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху. В подальшому позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного суду.

У відповіді на відзив Позивач підтримав свою позицію викладену в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

З 27.09.2012 ОСОБА_1 вперше призначено пенсію за віком, при досягненні пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням положень статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, розмір якої обчислений відповідно цього Закону.

З 01.03.2023 відповідно до пункту 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, Позивача автоматично переведено з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України "Про державну службу" №3723-XII на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

Так, суд встановив, що відповідачем прийнято рішення про перерахунок пенсії, яким позивачу встановлена пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тобто під час призначення пенсії за віком на підставі ЗУ «Про державну службу» у 2010 році.

У зв`язку з цим, позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій просила при призначенні пенсії за віком її розрахунок провести із застосуванням для розрахунку пенсії середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та розділу XV «Прикінцеві положення» вказаного закону.

Проте листом від 01.09.2022 року № 29984-30399/К-02/8-2600/23 відповідач відмовив позивачу, зазначивши, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 ст.19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (надалі Закон № 1058-ІУ) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-ІV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч.1 ст.10 вказаного Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що у 2012 році позивачу була призначена пенсія за віком на підставі Закону України «Про державну службу», та 01.03.2023 року позивача було переведено на пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Враховуючи вказані норми права, суд зазначає, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеної саме за цим Законом.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення пенсії за іншим законом.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає інші підстави та порядок призначення вказаної пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, при обрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до вимог ст. 40 Закону № 1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення.

Суд зазначає, що позивач після досягнення пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону №1058-ІV набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів ст. 40 Закону №1058-IV, оскільки таке призначення відбулось вперше.

Отже, показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а не той, що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Також суд звертає увагу на те, що розрахунок пенсії за віком вже був здійснений відповідачем, що підтверджується матеріалами пенсійної справи, а тому, враховуючи викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок та виплату вже призначеної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні відповідно до Закону №1058-IV, з урахуванням виплачених сум, з 01.03.2023.

Щодо позовної вимоги стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії в сумі 54201,49 грн. яка виникла за період з 01.03.2023 по 29.02.2024 внаслідок перерахунку пенсії на умовах, передбачених пунктом 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020- 2022 роки, та стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по пенсії, сума якої дорівнює щомісячній заборгованості в розмірі 4969,89 грн. кратно кількості місяців з 01.03.2024 по перше число місяця, в якому прийнято рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідачем ще не проведений розрахунок пенсії на умовах, передбачених пунктом 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV за матеріалами пенсійної справи з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020, 2021, 2022 роки, з якої сплачено страхові внески.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадеева проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету ОСОБА_2 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_2 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, конкретизуючи обставини наявного спору, суд зауважує, що він не наділений повноваженнями підміняти собою суб`єкт владних повноважень при прийнятті певного рішення та не може втручатись у дискреційні повноваження такого суб`єкта на користь позивача, окрім випадків, коли для прийняття такого рішення виконані всі умови, визначені законом.

Отже у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Між тим належним способом захисту прав Позивача на думку суду є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити заборгованість на користь позивача ОСОБА_1 , яка виникла за період з 01.03.2023 по 29.02.2024 внаслідок перерахунку пенсії на умовах, передбачених пунктом 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020- 2022 роки.

Також судом встановлено, що згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 p., № 19, ст. 663) 01.03.2024 відповідачем була проведена індексація пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.

Слід вважати, що вимога щодо індексації нової пенсії 01.03.2024 є похідною вимогою предмету позову, отже, суд вбачає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по пенсії з 01.03.2024 по перше число місяця, в якому прийнято рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи викладені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що дії відповідача не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчинені не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать частковому задоволенню.

Також у позовній заяві позивач просив звернути рішення до негайного виконання в межах одного місяця.

Розглянувши вказане клопотання, суд виходить з такого.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Однак, суд звертає увагу, що присуджений позивачу розмір пенсії ще не нарахований, що виключає застосування вказаної норми кодексу до спірних правовідносин, а тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Керуючись статтями 9,14,73-78,90,143,242-246,250, 255 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведеного 01.03.2023 ОСОБА_1 перерахунку пенсії згідно частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015, 2016 роки в розмірі 3764,40 грн., з якої сплачено страхові внески, під час переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, тобто первинного призначення (перерахунку) пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.03.2023 провести ОСОБА_1 автоматичне, без її звернення, переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV та зробити перерахунок пенсії на умовах, передбачених пунктом 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV за матеріалами пенсійної справи з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020, 2021, 2022 роки в розмірі 12236,71 грн, з якої сплачено страхові внески. Виплату перерахованої пенсії призначити з дати автоматичного призначення (перерахунку), а саме з 01.03.2023.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по пенсії, яка виникла за період з 01.03.2023 по 29.02.2024 внаслідок перерахунку пенсії на умовах, передбачених пунктом 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020- 2022 роки.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по пенсії, кратно кількості місяців з 01.03.2024 по перше число місяця, в якому прийнято рішення суду.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.