Справа № 345/2021/25
Суддя: Якимів Р. В.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/2021/25
Провадження № 2-а/345/41/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області:

в складі: головуючого-судді Якиміва Р.В.

секретаря Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Калуш справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Коваленко О.В.,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 14.04.2025.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.04.2025 він дізнався, що на складено та видано постанову від 14.04.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності та сплати штрафу у розмірі 17000 грн. за нібито вчинені правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В постанові зазначено, що в ході перевірки облікових даних було виявлено, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 та не уточнив протягом 60 днів свої персональні дані та не оновив їх. Крім того, ОСОБА_1 , будучи оповіщеним не прибув за повісткою №793736 від 24.10.2024 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 11.00 год 06.11.2024 року для уточнення даних. Про поважність причини неявки не повідомив.Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки він жодної повістки не отримував, а якби знав про виклик в обов`язковому порядку виконав її вимоги. Жодних доказів надіслання йому повістки на 06.11.2024 , які б надали можливість відслідкувати рух поштового відправлення до місця його проживання відповідачем не надано. Щодо неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 60 днів з часу набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року для уточнення свої облікових даних вказав, що з об`єктивних обставин не встиг у вказаний строк прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його не було повідомлено про місце та час розгляду адміністративної справи відносно нього. У зв`язку із наведеним просить суд визнати незаконною та скасувати постанову, видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення, якою його, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн..

13.05.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позову не визнає, оскільки постанова винесена в межах вимог діючого законодавства, є обґрунтованою та прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Доказів порушення процедури розгляду відносно ОСОБА_1 адміністративної справи та винесення постанови позивачем суду не надано. Протокол відповідає встановленій формі та змісту. З моменту складення протоколу до винесення постанови у ОСОБА_1 було 5 днів надати письмові пояснення та бути присутнім в момент винесення постанови, однак він цим правом не скористався. Позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 60 днів з часу набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року для уточнення своїх облікових даних шляхом самостійного прибуття, не поновив своїх даних до центру надання адмінпослуг або через електронний кабінет призовника. Позивач проігнорував виконання обов`язку покладеного на нього, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та з`явився в ТЦК за повісткою № НОМЕР_1 , яку йому було направлено рекомендованим листом з врученням. Позивач застосовує хибне тлумачення окремих норм Законів України порядку ведення військового обліку, строків притягнення до адміністративної відповідальності, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із наведених в адміністративному позові підстав та просив позов задовольнити. Пояснив, що він жодної повістки не отримував. Він час від часу тимчасово проживав у брата, а батьки не повідомляли його про надходження повістки. Якби знав про виклик то прибув би в ТЦК СП. Свої персональні дані протягом встановленого строку не уточнив, оскільки часто хворів та перебував на реабілітації від наркозалежності. Він приходив до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою поновлення своїх персональних даних, однак через великі черги не зміг цього зробити. Його не було повідомлено про місце та час розгляду адміністративної справи відносно нього. У зв`язку із наведеним просить суд позов задоволити.

Представник позивача адвокат Коваленко О.В. в судовому засіданні вказала, що оскаржувана постанова від 14.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки жодних доказів отримання ним повістки про виклик в ТЦК на 06.11.2024 року суду не надано та при винесенні оскаржуваної постанови не зазначено. Відповідно до Примітк до ст.210-1 КУпАП відповідач мав можливість для отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами , з чого випливає, що неявка позивача до ТЦК СП протягом 60 днів з часу набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року для уточнення свої облікових даних не була підставою для притягнення його до адмінвідповідальності. Просить оскаржувану постанову від 14.04.2025 скасути та провадження в адміністративній справі закрити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав суду відзив на позов, в якому зазначив про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши позивача у справі, представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступного висновку.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 14.04.2025 посадовою особою начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно ОСОБА_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В фабулі постанови зазначено, що в ході перевірки облікових даних було виявлено, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 та не уточнив протягом 60 днів свої персональні дані та не оновив їх. Крім того, ОСОБА_1 , будучи оповіщеним не прибув за повісткою №793736 від 24.10.2024 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 11.00 год 06.11.2024 року для уточнення даних. Про поважність причини неявки не повідомив.Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Стаття 210-1 КУпАП є бланкетною, тобто є нормою непрямої дії, яка сама не встановлює правила поведінки, а має відсильний характер до інших нормативних актів.

Відповідно до абз. 5 п. 79 Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Форма повістки, розписки та їх зміст визначені в додатку 11 Порядку.

Згідно примітки до додатку 11 повістка вважається врученою:

рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення у день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (роботи, навчання), якщо особа не повідомила про іншу свою адресу;

шляхом вручення під особистий підпис у день, зазначений у розписці до повістки, в якій проставлений підпис особи, або день складеного у довільній формі акта про відмову особи в отриманні повістки під особистий підпис (за підписом осіб, які мали намір вручити особі повістку).

Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до ТЦК та СП законодавцем не встановлені.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З оскаржуваної постанови видно, що ОСОБА_1 не прибув 06.11.2024 року за викликом по повістці № 793736.

Представником відповідача суду не надано доказів про належне вручення ОСОБА_1 повістки № 793736 з дотриманням вказаних вище вимог, та факту отримання позивачем повістки про виклик в ІНФОРМАЦІЯ_3 в оскаржуваній постанові від 14.04.2025 не доведено,

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями п. 1 ч. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18 травня 2024 року, визначено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Останній день вказаного 60-денного строку для уточнення облікових даних припадав на 16.07.2024 року.

Судом встановлено, що позивач у визначений строк не уточнив свої облікові дані в жодний із визначених способів.

Даний факт не оспорюється стороною позивача.

Доводи представника позивача про те, що відповідач повинен був у даному випадку застосувати положення примітки до ст. 210 КУпАП, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до примітки ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до ст. 210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язує саме позивача вчинити певні дії і уточнити, а не подати чи оновити, свої облікові дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити факт уточнення військовозобов`язаним своїх облікових даних, однак обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Таким чином, відповідач надав правильну правову оцінку діям позивача, оскільки військовозобов`язаний ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року на виконання абз.6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, п. 1 ч. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку".

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, а тому до задоволення не підлягають з вищевикладених мотивів.

Посилання сторони позивача на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами свого висновку про порушення позивачем законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, також є безпідставним, оскільки позивач вчинив не дію, а бездіяльність щодо свого обов`язку уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, що власне стороною позивача і не заперечується.

За нормами ч.7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Таким чином правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП повинно було виявлено 16.07.2024 (закінчення 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку») та 06.11.2024 року ( час про явку по повістці), тобто адмінстягнення накладено в строки, визначені ст. 38 КУпАП.

Відтак, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, відтак оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною, підстави для її скасування відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 79, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, статтями 7,9,210-1, 235,245, 247, 215, 252,254,256, 268, 279, 280, 283, 293 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.05.2025.

Суддя