Справа № 362/3205/25
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3205/25
Провадження № 2-а/362/41/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2025 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_1 адвокат Савченко П.Д. звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови № 512/1 за вих. № 4181 від 14.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення поважними та поновити їх; визнати протиправною та скасувати Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №512/1 за вих.№4181 від 14.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення по відношенню до ОСОБА_1 ..

Разом із позовною заявою від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в обґрунтування якої він зазначив, що 14 березня 2025 року Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , було прийнято постанову №512/1 за вих.№4181 від 14.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення по відношенню до ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеної вище постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 25500 грн. ОСОБА_1 до Васильківського міськрайонного суду Київської області було подано адміністративний позов про визнання протиправною та скасування Постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №512/1 за вих.№4181 від 14.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення по відношенню до ОСОБА_1 . У провадженні Державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось В.О. знаходиться виконавче провадження де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо стягнення штрафу у розмірі 51000 грн. на користь ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до виписки із банківського рахунку та відповідних деталей операцій із позивача в примусовому порядку стягуються відповідні кошти в рамках виконавчого провадження. Оскільки підставою для відкриття виконавчого провадження стала Постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 №512/1 за вих.№4181 від 14.03.2025 року, яка на даний час оскаржується у судовому порядку, та яку вони вважають прийнятою з грубим порушенням діючого законодавства є всі підстави вважати, що здійснення виконавчих дій по відношенню до майна позивача у тому числі щодо стягнення коштів у примусовому порядку істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. З урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання постави ТЦК та СП та проводиться стягнення коштів з доходів позивача, а позивач здійснює оскарження такої Постанови в судовому порядку шляхом подання позову, через те, що вважає, що така Постанова є незаконною та прийнята з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Оцінивши зміст заяви про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи про виклик у судове засідання, отже, розгляд такої заяви здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що 14.03.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №512/1 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500 гривень, за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Разом з тим, не погоджуючись із постановою від 14.03.2025 року №512/1, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування вказаної постанови, одночасно подавши заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити, до набрання законної сили рішення суду, стягнення на підставі Постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , було прийнято постанову №512/1 за вих.№4181 від 14.03.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення по відношенню до ОСОБА_1 , що здійснюється в межах виконавчого провадження ВП 77679075, відкритого Державним виконавцем Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Лось В.О. де боржником є ОСОБА_1 щодо стягнення штрафу у розмірі 51000 грн. на користь ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 2 п. 3 статті 150 КАС України заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Так, предметом позову є скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн., які він повинен сплатити в 15-денний строк, але у вказаний строк позивачем не сплачено вказані кошти, а тому вказана постанова була направлена на примусове виконання до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ), яка відкрила виконавче провадження де боржником є ОСОБА_1 щодо стягнення штрафу у розмірі 51000 грн. на користь ІНФОРМАЦІЯ_4 .

А тому, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача до ухвалення рішення в цій справі, а для відновлення порушених прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль, часу та витрат.

З урахуванням цього суд вважає обґрунтованими приведені заявником твердження в обґрунтування клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене вище, характер спору, що виник, а також те, що вказані дії можуть привести до утруднення виконання можливого рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись статтями 150, 151 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №77679075, відкритому державним виконавцем Васильківського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось Вікторією Олександрівною, на підставі постанови № 512/1 виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 березня 2025 року, згідно якого боржник ОСОБА_1 , 1985 р.н., стягувач ІНФОРМАЦІЯ_6 , до моменту набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко