Справа № 337/830/25
Суддя: Бредун Д. С.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН №337/830/25
Провадження № 2-а/337/20/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Міняйло Я.В. звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову №5/25 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 17 000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, предбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП;

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення;

визнати протиправною та скасувати постанову №6/25 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 17 000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП;

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення;

визнати протиправною та скасувати постанову №7/25 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 17 000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП;

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1816,80 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що відносно нього було складено три постанови № 5/25, №6/25, №7/25 від 03.01.2025 та накладено штраф у розмірі 17000 грн. за кожне правопорушення.

З постанови №5/25 від 03.01.2025 вбачається, що 03.01.2025 в ході перевірки документів ОСОБА_1 вручено повістку для проходження ВЛК на 11-30 год. 03.01.2025, де було надано направлення та картка обстеження та медичного огляду на проходження ВЛК. Від проходження ВЛК ОСОБА_1 відмовився про що було складено акт. Зазначеними діями порушив абз.3 п.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З постанови 6/25 від 03.01.2025 вбачається, що 03.01.2025 при перевірці документів працівниками НПУ у ОСОБА_1 виявлено відсутність військово-облікового документа, що посвідчує особу, чим порушено вимогу ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З постанови 7/25 від 03.01.2025 вбачається, що при перевірці документів у ОСОБА_1 встановлено, що він не встав та не перебуває на військовому обліку, чим порушено вимоги ч.1 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.22 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Внаслідок чого 03.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 складено три постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. Позивач вважає, що справу було розглянуто без дотримання встановленого законом порядку розгляду, а винесені постанови складені з порушенням вимог КУпАП.

Разом з позовною заявою представником позивача адвокатом Міняйло Я.В. подано заяву про поновлення строку на оскарження постанов №5/25, №6/25, №7/25 за справами про адміністративне правопорушення від 03.01.2025, оскільки постанови були отримані позивачем лише після надіслання скарги до ІНФОРМАЦІЯ_3 на бездіяльність начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Києві та отримані 07.02.2025 разом з відповіддю на адвокатський запит.

Ухвалою судді від 24 лютого 2025 року справу прийнято до розгляду, відкрите провадження, призначено розгляд за правилами ст. 286 КАС України, призначено судове засідання.

31 березня 2025 року представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Києві Шиян М.В. подав відзив, в якому наполягав на правомірності процедури притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 2101 КУпАП, оскільки під час перевірки документів працівниками поліції та групою оповіщення відповідачем був пред`явлений лише паспорт громадянина України з Дія, паперовий військово-обліковий документ та Резерв+ наданий для перевірки не був. А також з`ясовано, щоОСОБА_1 у період проведення мобілізації, з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року не оновив свої персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, чи своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста протягом 60 днів відповідно до абз. 4 пп.1 п.2 II. Прикінцеві та перехідні положення. Також позивач не бажав проходити військово-лікарську комісію, мотивуючи, що в нього відсутні медичні документи, однак які саме позивач як у протоколі, так і у позовній заяві не конкретизував. Така позиція позивача свідчить про повне небажання проходити військово-лікарську комісію. Своїми діями позивач порушив ч.3 ст.210-1 КУпАП, що і стало підставою складання відносно нього правомірних постанов про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи просить долучити копії справ №5/25, №6/25, №7/25 про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1, ст.210 КУпАП.

01 квітня 2025 року представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Києві Шиян М.В. подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

08 квітня 2025 року представник позивача адвокат Міняйло Ярослав подав відповідь на відзив, в якому наполягав на задоволені позовних вимог та скасуванню постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

09 травня 2025 року представник позивача адвокат Ярослав Міняйло подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

За таких обставин, неявка сторін до засідання не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.01.2025 року постановою № 5/25 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

В мотивувальній частині постанови від 03 січня 2025 року №5/25 вказано, що ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 де йому було надано направлення №10 від 03.01.2025 та картка на обстеження та медичний огляд на проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 заявив про відмову від проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що було складено акт про відмову в проходженні військово-лікарської комісії від 03.01.2025.

03.01.2025 року постановою №6/25 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

В мотивувальній частині постанови від 03 січня 2025 року №6/25 вказано, що ОСОБА_1 допустив порушення правил військового обліку, а саме порушення вимог ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відсутність при собі військово-облікового документу. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 03 січня 2025 року, що підтверджується особистим підписом у постанові.

ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, про що надав відповідні пояснення, оскільки мав при собі посвідчення про приписку до призивної дільниці та пред`являв його працівникам ТЦК та СП.

В матеріалах справи наявна копія посвідчення про приписку до призовної дільниці №5250, в якому міститься відмітка про взяття на військовий облік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Розбіжності у прізвищі зумовлені тим, що позивач змінив своє прізвище із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 .

03.01.2025 року постановою №7/25 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

В мотивувальній частині постанови від 03 січня 2025 року №7/25 вказано, що ОСОБА_1 , діючи всупереч вимогам ч.1 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.22 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 №1487 не встав та не перебуває на військовому обліку, чим допустив порушення вимог ст.210 КУпАП.

Позивач зобов`язаний був стати на військовий облік на протязі 60-ти денного терміну відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року №3633-IX. При цьому, позивач на обліку військовозобов`язаних не перебував, а тому не виконав покладені на нього законом обов`язки та не актуалізував у визначений законом строку персональні дані, як передбачено абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону №3633-IX.

Усі три постанови №5/25, №6/25, №7/25 підписані позивачем ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини шостої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до положень п. 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Відповідно до п. 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, під час перевірки військово-облікового документа:

уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком);

поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Частина 10 ст.1 Закону №2232-ХІІ (в редакції чинній до 24.02.2022 року) передбачала, окрім іншого, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

За приписами ч.1 ст.15 та ч.1 ст.18 Закону №2232-ХІІ (в редакції чинній до 24.02.2022 року) призовний вік громадян України на строкову службу складав з 18 до 27 років, при цьому від призову на строкову військову службу в мирний час звільнялись громадяни України які до дня відправлення на строкову військову службу досягли 27-річного віку.

З 21.07.2023 року поняття посвідчення про приписку до призовних дільниць було замінене на посвідчення призовника, відповідно до Закону України від 21.03.2023 року №2995-ІХ.

Також, Законом України від 11.04.2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (надалі - Закон №3633-ІХ), який набрав чинності з 18.05.2024 року, статті 15 та 16 Закону №2232-ХІІ були викладені у новій редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та передбачають вік громадян з для проходження базової військової служби (призовний вік) від 18 до 25 років. При цьому звільнення від проходження базової військової служби не передбачене у зв`язку із досягненням 25 років.

Частина 10 статті 1 Закону №2232-ХІІ в редакції Закону №3633-ІХ, передбачає, окрім іншого, обов`язок громадяни України, які, зокрема, перебувають на військовому обліку призовників:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Постановою КМУ №559 віл 16.05.2024 року затверджений Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі Порядок №559), який набрав чинності з 18.05.2024 року.

Пунктом 1 Порядку №559 визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 року, який набрав чинності з 18.05.2024 року, установлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року №2105-ІХ, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

За приписами статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який ведеться за місцем їх проживання.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно із ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як встановлено судом, 03 січня2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Києві підполковником Аллою Троцькою були розглянуті три протоколи №5/25 від 03.01.2025, №6/25 від 03.01.2025, №7/25 від 03.01.2025 відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.210-1 КУпАП. За результатами розгляду вказаних протоколів було винесено три постанови №5/25, №6/25, №7/25, якими притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3. ст.210-1 КУпАП.

Всупереч приписам ст. 36 КУпАП відповідач, вважаючи, що позивач вчинивтри правопорушення, розглянув три окремі справи про адміністративне правопорушення, і відповідно виніс три постанови про притягнення позивача до відповідальності, наклавши три адміністративних стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. За кожне правопорушення.

Частина 2 ст. 36 КУпАП є спеціальною нормою, яка встановлює порядок накладення адміністративних стягнень у разі одночасного розгляду одним і тим же органом декількох справ про адміністративні правопорушення, тому вона має першочергове застосування по відношенню до загальної норми ч. 1 ст. 36 КУпАП.

Як вбачається з висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.11.2021 року (справа № 185/8460/16-а) та від 30.08.2022 року (справа № 683/743/17), скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.

Новий розгляд справи сприятиме відновленню порушених прав позивача під час попереднього розгляду справи щодо нього.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанов №5/25, «6/25, №7/25 від 03 січня 2025 року та направлення вказаних справ на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП під час нового розгляду справи.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, тому слід стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1816,80 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк подачі адміністративного позову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково

Скасувати постанову № 5/25 від 03 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Скасувати постанову № 6/25 від 03 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Скасувати постанову № 7/25 від 03 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1816,80 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.С. Бредун