Справа № 360/442/25
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху після відкриття

13 травня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/442/25

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши у письмовому провадженні клопотання Головного управління ДПС у Луганській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 03 березня 2025 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Луганській області) з такими вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 11 грудня 2024 року № 567-о про припинення державної служби та звільнення позивача;

2) поновити позивача на державній службі в Головному управлінні ДПС у Луганській області на посаді головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку, обслуговування акцизних складів та податкових постів, контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами в Головному управлінні ДПС у Луганській області з 13 грудня 2024 року;

3) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 грудня 2024 року по день прийняття рішення судом.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач з 11 травня 2021 року працювала на посаді головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку, обслуговування акцизних складів та податкових постів, контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами в Головному управлінні ДПС у Луганській області. На даний момент знаходиться на тимчасово окупованій території за місцем своєї реєстрації, є одинокою матір`ю та доглядає за своєю дитиною, яка є особою з інвалідністю з дитинства.

У грудні 2024 року на електронну адресу позивача від відповідача надійшло попередження про наступне звільнення від 08 листопада 2024 року № 511/12-32-11-00-09. Позивач 03 грудня 2024 року написала заяву про переведення на посаду головного державного інспектора відділу контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Луганській області та направила на електронну скриньку відповідача.

У лютому 2025 року позивач отримала відмову у переведені. В листі зазначено, що наказом ГУ ДПС від 04 липня 2023 року № 270-о «Про призупинення дії трудового договору» з 04 липня 2023 року з позивачем призупинено дію трудового договору, про що було повідомлено 04 липня 2023 року на електронну адресу, зазначену в повідомлені про засоби комунікації під час дії воєнного стану. Відповідно до діючого законодавства, переведення працівника під час призупинення дії трудового договору неможливе. Переведення позивача на вказану посаду можливо тільки після поновлення дії трудового договору з позивачем. З огляду на вищезазначене, просили повідомити про дату, коли позивач зможе прибути до ГУ ДПС та приступити до виконання своїх посадових обов`язків.

Крім того, у лютому 2025 року надійшов наказ від 11 грудня 2024 року № 567-о про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 .

Позивач з наказом про її звільнення не згодна, оскільки вважає, що її звільнення відбулося з порушенням визначеної процедури та без врахування встановленої статтею 184 КЗпП України заборони звільняти одиноких матерів при наявності дитини з інвалідністю за ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Разом з позовом позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, в якому зазначено, що наказ від 11 грудня 2024 року № 567-о про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 , на електронну скриньку вона отримала в січні 2025 року, однак відкрити (скачати) не змогла за відсутності стабільного інтернету на тимчасово окупованій території (Луганська область, Сєверодонецький район, село Нова Астрахань). Позивач зауважує, що зі змістом наказу вона ознайомилась 05 лютого 2025 року, коли виїздила до міста де був зв`язок інтернет.

При цьому, доказів наведених у клопотанні обставин позивачем до суду не надано.

Ухвалою від 10 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, запропоновано позивачу надати до суду належні докази, на підтвердження наведених у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставин.

Від позивача 17 березня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, разом з якою надано копію свідоцтва про народження дитини та скріншоти повідомлень про відсутність інтернету на ТОТ за місцем проживання позивача.

Ухвалою від 20 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом залишено відкритим та визначено вирішити під час розгляду справи по суті на підставі наданих сторонами доказів та пояснень, після отримання відзиву від відповідача та витребуваних судом документів; визначено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву; встановлено строк для обміну сторонами заявами по суті справи; витребувано від відповідача докази, яких не вистачає для розгляду справи.

Від представника ГУ ДПС у Луганській області до суду 09 квітня 2025 року надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване пропуском позивача строку звернення до суду.

Представник відповідача зазначив, що наказ ГУ ДПС від 11 грудня 2024 року № 567-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » направлено на адресу електронної пошти, зазначену ОСОБА_1 у повідомленні про засоби комунікації у період дії воєнного стану, що підтверджується скріншотом відправки з електронної пошти.

Цей наказ отримано позивачкою 15 грудня 2024 року, що підтверджено направленим ОСОБА_1 15 грудня 2024 року на електронну скриньку ГУ ДПС у Луганській області повідомлення, в якому позивачкою зазначено, що 15 грудня 2024 нею отримано наказ від 11 грудня 2024 року № 567-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », а також лист від 13 грудня 2024 року № 645/Б/12-32-10-02-17 про нараховані та виплачені суми, що підтверджується скріншотом відправки з електронної пошти.

Вказані обставини свідчать, що позивачкою фактично отримано та ознайомлено з наказом від 11 грудня 2024 року № 567-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » 15 грудня 2024 року, а отже термін оскарження до суду вищевказаного наказу закінчився 15 січня 2025 року.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Водночас частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, у тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Строк звернення до адміністративного суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного органу, особи (або осіб) щодо неї.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатися на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом у визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом ГУ ДПС у Луганській області від 11 грудня 2024 року № 567-о припинено державну службу та звільнено 13 грудня 2024 року ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку, обслуговування акцизних складів та податкових постів, контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Луганській області у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників ГУ ДПС у Луганській області.

Дослідженням скріншоту з електронної пошти ГУ ДПС у Луганській області lg.personal/customsgovua встановлено, що 13 грудня 2024 року наказ від 11 грудня 2024 року № 567-о в електронній формі направлений на електронну пошту ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку повідомлено нею до ГУ ДПС у Луганській області відповідно до частини четвертої статті 9-1 Закону України «Про державну службу» та частини другої статті 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» як актуальну адресу електронної пошти та засіб альтернативної електронної комунікації з ОСОБА_1 для надсилання повідомлень та документів з питань трудових відносин.

Як вже вище вказано, у поданому разом із позовною заявою клопотанні про поновлення строку звернення до суду з цим позовом позивачкою вказано, що наказ від 11 грудня 2024 року № 567-о на електронну скриньку нею отримано в січні 2025 року, однак у зв`язку з відсутністю стабільного інтернету зі змістом наказу позивачка змогла ознайомитися тільки 05 лютого 2025 року, коли виїздила до міста де був зв`язок інтернет.

Натомість ГУ ДПС у Луганській області на спростування вище наведених тверджень позивачки надано в матеріали справи скріншот електронного листа ОСОБА_1 , направленого 15 грудня 2024 року з її електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту ГУ ДПС у Луганській області, зі змісту якого слідує, що позивачка 15 грудня 2024 року побачила у своїй електронній пошті наказ про звільнення. Також у цьому листі ОСОБА_1 висловлює свою незгоду з її звільненням, оскільки вважає, що звільнення здійснено без урахування її відповіді на попередження про звільнення та заяви про переведення на іншу посаду, а також, що вона є особою з інвалідністю та сама виховує особу з інвалідністю з дитинства.

Зміст наданого ГУ ДПС у Луганській області електронного листа ОСОБА_1 повністю спростовує твердження позивачки, що зі змістом оскаржуваного наказу вона змогла ознайомитися тільки у лютому 2025 року, та навпаки підтверджує, що 15 грудня 2024 року позивач отримала та ознайомилася з наказом від 11 грудня 2024 року № 567-о про її звільнення.

Отже судом встановлено, що про порушення своїх прав позивачка дізналася 15 грудня 2024 року та відповідно до положень частини п`ятої статті 122 КАС України мала звернутися до суду з цим позовом у строк до 15 січня 2025 року.

Натомість цей позов подано позивачкою до суду через Електронний суд тільки 03 березня 2025 року, тобто із пропуском визначеного у частині п`ятій статті 122 КАС України строку.

Під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Загалом правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Зрештою право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Тобто, на основі аналізу викладених законодавчих положень висновується, що суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку (поважність причин повинен доводити скаржник). КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Поряд із цим, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У цьому контексті варто зауважити, що законодавець визнав строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби в один місяць достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

У постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 9901/425/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку, коли особа вважає, що її права при прийнятті, проходженні або звільненні з публічної служби були порушені, вона має право звернутися до суду у більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту у судовому порядку.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду, подане до суду разом із позовною заявою, позивачка обґрунтовує відсутністю зв`язку та інтернету на ТОТ за її місцем проживання, на підтвердження чого надає в матеріали справи скріншоти відповідних оголошень та повідомлень. Проте з цих скріншотів неможливо встановити дату цих оголошень та повідомлень, а також період відсутності зв`язку та інтернету на ТОТ за місцем проживання позивачки.

Відповідно суд дійшов висновку, що вказані позивачкою підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду належними доказами не підтверджені, тому відхиляються як безпідставні та визнаються неповажними, а у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом слід відмовити.

Верховним Судом у постанові від 30 квітня 2025 року у справі № 260/5703/24 виснувано, що з системного аналізу норми статті 123 КАС України, яка визначає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, вбачається, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання останньому можливості подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини пропуску строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

КАС України допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду.

Разом із цим, положення КАС України закріплюють, що у випадку встановлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, такій особі гарантується надання часу для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом із наданням доказів поважності причин його пропуску. При цьому, забезпечення реалізації такого права не залежить від інстанції суду, який виявив факт пропуску строку, оскільки такий факт може бути виявлений не лише до відкриття провадження у справі, але й на більш пізніх стадіях судового процесу.

Верховний Суд уважає, що питання причин пропуску строку звернення до суду з позовом у випадку, коли суд встановив, що такий пропущено позивачем, в обов`язковому порядку має бути з`ясовано судом. У будь-якому випадку позивач має бути обізнаний про виникнення у суду питання щодо дотримання ним строку звернення до суду з позовом задля забезпечення реальної можливості спростувати факт пропуску строку або довести наявність підстав для його поновлення.

Застосовуючи вище наведений правовий висновок Верховного Суду до спірних правовідносин, суд, керуючись положеннями статті 123 та частини тринадцятої статті 171 КАС України, вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву після відкриття провадження у справі та надати позивачу строк для усунення її недоліків.

У зв`язку необхідністю забезпечення права позивача на подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав, клопотання ГУ ДПС у Луганській області про залишення позовної заяви без розгляду залишається судом відкритим.

Керуючись статтями 9, 44, 240, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі «Електронний суд») з використанням власного електронного підпису:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку разом з доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити, що відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

СуддяК.О. Пляшкова