Справа № 464/2782/25
Суддя: Шашуріна Г. О.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2782/25
пр.№ 2-а/464/53/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу № 464/2782/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

у с т а н о в и в:

Адвокат Проданець Н.В., від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд» звернулася до Сихівського районного суду м.Львова з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 260 від 16 квітня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2025 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 30 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 05 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою і просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що у разі наявності у позивача поважних причин, він повинен був своєчасно (протягом трьох днів) повідомити ТЦК про неможливість з`явитися, але не виконав цей обов`язок та не прибув до ТЦК у строк, що не перевищує сім календарних днів від дати, зазначеної у повістці.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як регламентовано ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У ст.ст.72-76 КАС України визначено поняття доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

16 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Даною постановою встановлено, що 25 лютого 2025 року за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 сформовано повістку №2685282 про зобов`язання позивача прибути за адресою вказаного органу військового управління для уточнення облікових даних 07 березня 2025 року, крайня дата прибуття 14.03.2025 року, однак такий прибув до ТЦК лише 14.04.2025 року.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та такий триває і на даний час.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

Як регламентовано ч.3, 7, 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

За приписами ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до п.п.21, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Диспозицією ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , в особливий період.

При цьому, згідно з абз.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для прийняття оспорюваного рішення стало неприбуття позивача, як військовозобов`язаного, належним чином повідомленого про необхідність прибуття до територіального центру комплектування 7 березня 2025 року, крайня дата прибуття 14.03.2025 року для уточнення даних.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Як визначено абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Судом встановлено, що до протоколу № 239 від 08.04.2025 року долучено повістку № 356594 на ім`я ОСОБА_3 , опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення, довідку про причини повернення поштового відправлення (відсутність адресата за вказаною адресою).

У п. 41 Порядку проведення призову громадян на віи?ськову службу під час мобілізаціі?, на особливии? період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Украі?ни від 16.05.2024 року номер 560 (далі Порядок) передбачають такі варіанти підтвердження про вручення повістки, яку надіслали поштою:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своі?х облікових даних;

день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ТЦК іншу адресу місця проживання.

Отже, належним підтвердженням оповіщення віи?ськовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є:

1. Отримання поштового відправлення із підтвердженням цього факту.

2. Відмова отримати поштове відправлення із відповідною відміткою про це.

3. Проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своі?х облікових даних.

4. Проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ТЦК іншу адресу місця проживання.

Якщо віи?ськовозобов`язании? відмовився від отримання або не проживає за вказаною місцем реєстраціі?/адресою проживання, то повістка, відправлена поштою, однаково буде вважатися врученою.

Позивач зазначає, що станом на дату надсилання повістки органом віи?ськового управління (25.02.2025) за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 ).

Натомість, шляхом взаємодіі? Єдиного державного реєстру віи?ськовозобов`язаних та державного демографічного реєстру (витяг додається) службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що зміна місця проживання/ перебування гр. ОСОБА_4 на АДРЕСА_2 відбулась 14.04.2025 року, а датою прибуття за викликом було 07 березня 2025 року, коли віи?ськовозобов`язании? проживав за адресою надсилання рекомендованого повідомлення.

За вимогами ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Отже, суд вважає доведеним те, що позивач був належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних та у строк, що не перевищує сім календарних днів з моменту отримання повістки без поважних причин не прибув, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП відповідає вимогам закону.

Покликання позивача, що його дані оновлені в строк передбачений законом, не звільняє його від обов`язку з`явитися за викликом (повісткою) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», невиконання якого тягне за собою, передбачену ч.3 ст.210-1 КУпАП відповідальність.

Постанова, яка оскаржується позивачем, містить інформацію, зазначену у статті 283, 284 КУпАП, отже, відповідає чинному законодавству. Відповідач під час виявлення правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Отже, оскаржувана постанова прийнята відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, обставин, які б могли потягнути за собою визнання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконною, не виявлено.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

У відповідності до ст.139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову № 260 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 16 квітня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17 000 гривень за ч.3 ст.210-1 КУпАП - залишити без змін.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 14 травня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.3 ст.243, ч.5 ст.250 КАС України.

Суддя Галина ШАШУРІНА