Справа № 204/3879/25
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/3879/25
Провадження № 2-а/204/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Борсук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора 2-го взводу 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мельника Дмитра Андрійовича, про скасування постанови серії ЕНА № 4384635 від 29 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора 2-го взводу 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мельника Дмитра Андрійовича, в якій він просив скасувати постанову інспектора 2-го взводу 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мельника Дмитра Андрійовича серії ЕНА № 4384635 від 29 березня 2025 року, якою його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора 2-го взводу 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мельника Д.А. серії ЕНА № 4384635 від 29 березня 2025 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 29 березня 2025 року о 22:58 годині в м. Дніпро по пр. Косіора, 20, керуючи транспортним засобом KIA E-NIRO, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п. 8.7.3 ПДР України. Вказану постанову позивач вважає незаконною. Так, 29 березня 2025 року, близько 22.45 год. він рухався на своєму автомобілі KIA E-NIRO, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Богдана Хмельницького зі сторони проспекту Слобожанський до перехрестя з проспектом Калнишевського в районі будинку 72. В момент наближення до перехрестя світлофор був зелений, він зайняв ліву смугу з метою повернути на перехресті ліворуч. Але водій іншого автомобіля попереду нього пригальмував та він залишився на перехресті, не встигнувши завершити маневр. В цей час на зустріч йому почав рух патрульний автомобіль поліції, якого він пропустив, і після цього переконався, що не створює перешкод іншим учасникам руху, завершив поворот наліво при цьому звільнивши перехрестя для подальшого руху. Через деякий час в дворах проспекту Калнишевського, біля будинку 47, позивача зупинила та сама патрульна машина поліції. До нього підійшов інспектор і попросив пред`явити документи. Документи позивач пред`явив і запитав у чому причина зупинки автомобіля, на що інспектор повідомив, що він начебто проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора. На вимогу пред`явити докази порушення інспектор показав йому відеозапис з реєстратора, на якому не було видно ні номерного знаку автомобіля, ні моменту проїзду на червоне світло, і взагалі будь-якого руху автомобіля, зі слів інспектора, схожого на автомобіль позивача. Не дивлячись на заперечення позивача, інспектор пішов до патрульної машини і виніс оскаржувану постанову. Звернув також увагу, що в оскаржуваній постанові невірно зазначено місце вчинення правопорушення. Копію постанови позивачу не надали, а лише надали сфотографувати на телефон. Постанову винесено за відсутності доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, не дослідивши обставини справи в їх сукупності. Оскаржувану постанову вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Враховуючи наведені обставини позивач звернувся до суду з даним позовом.

06 травня 2025 року від представника відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кучер Л.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 29 березня 2025 року інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Мельником Дмитром Андрійовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 4384635 відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., в якій зазначено що останній керував авто KIA E-NIRO, номерний знак НОМЕР_2 , водій керуючи транспортним засобом здійснив рух на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 в Правил дорожнього руху України. При цьому зазначає, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Згідно Правил дорожнього руху, а саме п. 8.7.3.е, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух. На відеозаписі №1, який долучено до матеріалів справи, вбачається, що вказане KIA E-NIRO, номерний знак НОМЕР_2 , рухається в зустрічному напрямку екіпажу патрульної поліції на забороняючий червоний сигнал світлофора. Наполягав на тому, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож вважає, що пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. КАС України встановлює, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Проте, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Враховуючи зазначені обставини просив розглянути адміністративну справу № 204/3879/25 за відсутності представника відповідачів, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29 березня 2025 року інспектором 2-го взводу 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мельника Дмитра Андрійовича була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4384635 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 6).

Відповідно до вказаної постанови серії ЕНА № 4384635 від 29 березня 2025 року, водій ОСОБА_1 29 березня 2025 року, о 22.58 год. у м. Дніпрі, по проспекту Косіора, керуючи транспортним засобом KIA E-NIRO, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР порушення проїзду на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що 29 березня 2025 року, о 22.58 год. у м. Дніпрі, по просп. Косіора, він, керуючи транспортним засобом KIA E-NIRO, номерний знак НОМЕР_1 , Правил дорожнього руху не порушував, в тому числі і вимог пункту 8.7.3 е, рухався на зелене світло світлофора, проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофора не здійснював.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху.

До відзиву на позовну заяву відповідачем було долучено два відеозаписи з місця події.

Дослідивши та проаналізувавши зазначені відеозаписи, судом встановлено, що на вказаних відеозаписах не зафіксовано факту здійснення позивачем проїзду на червоний сигнал світлофора.

Так, на першому відеозаписі зафіксовано період часу з 22 год. 38 хв. 40 сек. до 22 год. 39 хв. 01 сек. та видно, що транспортний засіб поліції здійснює рух на зелене світло світлофора, а транспортні засобі, які рухаються в зустрічному напрямку та мають намір здійснити поворот ліворуч, пропускають транспортний засіб поліції. При цьому, на відеозаписі не зафіксовано, який сигнал світлофора в момент проїзду транспортним засобом поліції горить для транспортних засобів, які рухаючись у зустрічному поліції напрямку мають намір здійснити на перехресті поворот ліворуч.

За таких обставин суд оцінює критично та не приймає до уваги, як такі, що не доведені належними засобами доказування, наведені у відзиві на позовну заяву твердження представника відповідача про те, що на відеозаписі № 1 підтверджує рух автомобіля KIA E-NIRO, номерний знак НОМЕР_1 на заборонений червоний сигнал світлофора.

Щодо другого відеозапису, то на ньому також не зафіксовано факту проїзду позивачем на червоний сигнал світлофора. На другому відеозаписі зафіксовано період часу з 22 год. 40 хв. 41 сек. до 23 год. 18 хв. 08 сек., а саме факт спілкування співробітників поліції з позивачем та винесення відносно позивача оскаржуваної постанови. При цьому, на вказаному відеозаписі водій ОСОБА_1 категорично заперечує факт порушення ним Правил дорожнього руху та проїзд на червоний сигнал світлофора. На цьому відеозаписі інспектор поліції посилався на те, що на перехресті не може одразу горіти два зелених сигнали світлофора для автомобілів, які рухаються в різних напрямках, однак такі твердження інспектора поліції жодними доказами не підтверджені. Будь-яких доказів на підтвердження того, що на перехресті, яке перетинав позивач, має місце саме такий алгоритм роботи світлофора, про який зазначив інспектор поліції, стороною відповідача суду не надано. При цьому, при зустрічному роз`їзді транспортних засобів, презумюється, що для обох напрямків руху горить зелений сигнал світлофора, що дозволяє їм руху в обраних напрямках.

Стороною відповідача суду не надано жодних переконливих доказів на підтвердження обставин, зазначених у оскаржуваній постанові, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 29 березня 2025 року було порушено вимоги п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України в рамках розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4384635 від 29 березня 2025 року підлягає закриттю.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відноситься до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач по справі інспектор 2-го взводу 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мельник Д.А. є посадовою особою Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора 2-го взводу 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мельника Дмитра Андрійовича, про скасування постанови серії ЕНА № 4384635 від 29 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4384635 від 29 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень, 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез