Справа № 560/2392/25
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2392/25
УХВАЛА

13 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно не в повному обсязі здійснював нарахування та виплату грошового забезпечення у період з 04.03.2022 по 01.06.2022.

Ухвалою від 14.02.2025 Хмельницьким окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач, з-поміж іншого, просить суд: постановити у справі №560/2392/25 окрему ухвалу з приводу грубого порушення закону з боку Міністерства юстиції України у вигляді бездіяльності, що полягає у невнесенні чинної редакції постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» до Єдиного державного реєстру нормативних актів та направити її до Кабінету Міністрів України.

Розглянувши заявлене клопотання суд зазначає про таке.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до частини другої цієї ж статті КАС України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Наведені положення надають суду диспозитивне право постановити окрему ухвалу у випадку, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення закону.

Тобто, суд має право, а в умовах очевидних, умисних чи системних порушень - фактично правовий обов`язок постановити окрему ухвалу, в якій повинно бути чітко встановлено факт порушення суб`єктом владних повноважень або судом конкретної норми закону чи іншого нормативно-правового акта (стаття, пункт тощо) та в чому саме полягає порушення (частина четверта статті 249 КАС України).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у зокрема, у постановах від 01 лютого 2023 року у справі № 140/506/22, від 20 квітня 2023 року у справі № 160/4787/20 та 13 вересня 2023 року у справі № 120/4975/22.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2023 року у справі №990/131/22 зазначила, що інститут окремої ухвали спрямований на реагування суду у тих випадках, коли порушення закону настільки очевидне, зухвале та систематичне, що не дозволяє суду бути інертним до таких порушень і спонукає до ефективних дій, втіленням яких має бути окрема ухвала.

Між тим, окрема ухвала виноситься лише щодо обставин, які встановлені під час розгляду справи, є безспірними та не потребують додаткового доказування. Тобто, порушення закону повинні неодмінно мати зв`язок з правовідносинами або обставинами, що досліджуються в межах конкретної справи.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2025 року у справі №320/8487/24 предмет спору вирішується основним судовим рішенням, а окрема ухвала має допоміжну функцію - реагувати на супутні порушення процесуальних норм, зловживання правами чи недоліків в діяльності суб`єктів владних повноважень, які є очевидними, безспірно встановлені під час розгляду конкретного спору та прямо пов`язані з ним.

Верховний Суд виходив з того, що постановлення окремої ухвали допустиме лише за умов, що такі обставини: (1) встановлені судом без необхідності додаткового доказування поза межами досліджених доказів; (2) свідчать про наявну або потенційну загрозу для правопорядку, суспільних інтересів чи прав та інтересів окремих осіб; (3) виявлені у процесі безпосереднього розгляду спору по суті.

Суд зобов`язаний чітко обґрунтувати необхідність постановлення окремої ухвали, дотримуючись принципу пропорційності між виявленим порушенням та заходом реагування, з урахуванням усіх обставин справи.

У справі, що розглядається, предметом заявлених вимог є перерахунок грошового забезпечення військовослужбовця виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня відповідного календарного року.

У відзиві на позовну заяву відповідач позову не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, водночас, заявляючи про постановлення судом окремої ухвали.

Так, постановлення окремої ухвали щодо Міністерства юстиції України відповідач обґрунтовує невнесенням чинної редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" до Єдиного державного реєстру нормативних актів.

Відповідно до пунктів 8, 9, 10, 12, 15 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2001 року № 376, для включення до Реєстру повні офіційні тексти рішень і висновків Конституційного Суду України, нормативно-правових актів з усіма додатками, прийнятих Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, подаються до Мін`юсту протягом трьох робочих днів з дня їх прийняття (законів України - протягом трьох робочих днів з дня підписання Президентом України). Нормативно-правові акти, які підлягають державній реєстрації відповідно до Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" та постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731 "Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", включаються до Реєстру після їх державної реєстрації у Мін`юсті. Для включення до Реєстру нормативно-правові акти подаються Мін`юсту через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади або у паперовій формі. Копія нормативно-правового акта повинна бути підписана відповідальною особою та засвідчена печаткою органу, що його видав. Включення нормативно-правових актів до Реєстру здійснюється автоматизовано за допомогою програмних засобів ведення Реєстру протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання. Нормативно-правові акти, включені до Реєстру, підтримуються Мін`юстом у контрольному стані.

Суд звертає увагу, що стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на судовий захист порушених прав.

Особа, яка вважає, що Міністерство юстиції України допустило порушення порядку ведення / підтримання актуального стану Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, має право звернутися до адміністративного суду згідно зі статтею 19 КАС України, тобто рішення / дії / бездіяльність, які відповідач вважає протиправними, можуть бути предметом судового оскарження та контролю.

У разі розгляду такого позову адміністративний суд відповідно до частини другої статті 2 КАС України перевіряє, чи прийняті (вчинені) рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У межах відповідного спору суб`єкти владних повноважень зобов`язані довести законність своїх дій чи рішень відповідно до частини другої статті 77 КАС України.

В цьому аспекті слід звернути увагу, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року відкрито провадження у справі № 320/35573/23, предметом розгляду у якій є постанова Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704", з мотивів її невідповідності статтям 8, 19, 21, 22, 24, 46, 113 Конституції України, частині четвертій статті 63 та розділу IX Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статтям 3, 19, 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України".

У справі, що розглядається, предметом розгляду є розрахунок грошового забезпечення військовослужбовця, зокрема, щодо узятого до обрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому постановлення окремої ухвали з визначених відповідачем підстав перебуває поза межами предмета судового розгляду цієї справи. Отже, підстав для постановлення окремої ухвали та її направлення до Кабінету Міністрів України судом не встановлено.

Відтак, у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали та направленні її до Кабінету Міністрів України необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про постановлення окремої ухвали та направленні її до Кабінету Міністрів України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.О. Михайлов