Справа № 420/6425/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6425/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки без індексації грошового забезпечення із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року;

зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року;

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018 - 2020 роки, грошової компенсації за частину невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, грошової компенсації за не отриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років без включення індексації грошового забезпечення у фіксованій величині відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2018 - 2020 роки, грошову компенсацію за частину невикористаної відпустки за 2020 рік, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, грошову компенсацію за не отриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років з включенням індексації грошового забезпечення у фіксованій величині відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач - ОСОБА_1 , проходила військову службу за контрактом в ДПСУ. Відповідно до наказу начальника прикордонного загону від 21.01.2020 №32-ОС була звільнена з військової служби та в подальшому відповідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 03.02.2020 року була виключена зі списків особового складу та знята з усіх видів забезпечення.

На виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року по справі №420/13592/24, яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 року відповідачем здійснено перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року, та з 01.03.2018 по 03.02.2020 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу та 11.02.2025 року на картковий рахунок позивача зараховано кошти у сумі 151 744,82 грн.

Надалі, позивачкою на адресу відповідача ініційовану заяву про проведення перерахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки, включивши суму індексації грошового забезпечення із становленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року та за 2018 - 2020 роки, грошову компенсацію за частину невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, компенсації за неотриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років з включенням індексації грошового забезпечення у фіксованій величині відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Проте, листом у відповідь відповідач відмовив у здійснені перерахунку.

З відмовою у здійсненні перерахунку позивач не погоджується. У свої доводах позивач посилається на те, що індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за частину невикористаної відпустки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку та грошової компенсації за не отриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років.

Ухвалою суду від 10.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також цією ухвалою суд витребував від НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) відомості щодо включення індексації грошового забезпечення при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016,2017 роки та індексації грошового забезпечення у фіксованій величині відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2018 - 2020 роки, грошової компенсації за частину невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 та грошової компенсації за не отриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років.

19.03.2025 року до суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву відповідач щодо задоволення позову заперечує, зазначаючи, що предметом спору у справі № 420/13592/24 була вся індексація грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з 01 березня 2018 року по 03 березня 2020 року, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації, без прив`язки до видів виплат, в які вона була врахована, а тому слід дійти висновку що за рішенням у справі № 420/13592/24 позивачка вже отримала індексацію грошового забезпечення у повному обсязі, в тому числі і ту що була врахована в заявлені виплати.

Відповідач звертає увагу, що з місячного грошового забезпечення обраховуються і допомога для оздоровлення, і грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки, і одноразова грошова допомога при звільненні, тобто індексація грошового забезпечення вже врахована в ці виплати. Отже, до розгляду справи № 420/13592/24 позивачці виплачувались всі види грошового забезпечення без урахування індексації із базовим місяцем) січень 2008 року та без фіксованої індексації відповідно до приписів абзаців 3,4,6 пункту 5 Порядку № 1078. Після розгляду справи № 420/13592/24, в/ч НОМЕР_3 зобов`язано нарахувати та виплатити нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року та з 01 березня 2018 року по 03 березня 2020 року з урахуванням виплаченої раніше суми індексації відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 місяць, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Тобто, всю виплачену позивачці індексацію, в тому числі ту яка входила в грошову допомогу на оздоровлення та інші заявлені види виплат, на виконання рішення суду у справі № 420/13592/24, перерахували в більшому розмірі та виплатили позивачці, про що вона сама зазначає у позові.

На думку в/ч НОМЕР_3 , відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги слід визнати необґрунтованими та безпідставними, в зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходила військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України).

Згідно з Витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 03.02.2020 року №51-ОС, старшину ОСОБА_2 , яку на підставі пункту «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено в запас ЗСУ, з 03 лютого 2020 року виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Крім того, наказано виплатити грошову компенсацію за 3 невикористаних дні щорічної основної відпустки за 2020 рік. Грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік отримала. Матеріальну допомогу за 2020 рік отримала.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.02.2024 року №107-ОС доповнено пункт наказу начальника прикордонного загону від 03 лютого 2020 року № 51-ос стосовно виключення зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення старшину ОСОБА_2 наступним абзацом «Виплатити грошову компенсацію за 40 невикористаних календарних днів додаткової відпустки, передбаченої статтею 19 Закону України «Про відпустки» я військовослужбовцю-жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років за 2017, 2018, 2019, 2020 роки».

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.03.2024 року №163-ОС доповнено пункт наказу начальника прикордонного загону від 03 лютого 2020 року № 51-ос стосовно виключення зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення старшину ОСОБА_2 наступним абзацом «Виплатити грошову компенсацію за 12 (дванадцять) невикористаних календарних днів щорічної додаткової відпустки, передбаченої пунктами 5, 6 додатку 4 Постанови із розрахунку 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах за 2016, 2017, 2018 роки».

Проте, як зазначено у позові, у період проходження військової служби, зокрема з січня 2016 року, позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року по справі №420/13592/24 відповідачем здійснено перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року, та з 01.03.2018 по 03.02.2020 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу та 11.02.2025 року на картковий рахунок позивача зараховано кошти у сумі 151 744,82 грн.

11.02.2025 року позивач звернулась до відповідача з заявою про проведення перерахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки, включивши суму індексації грошового забезпечення із становленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року та за 2018 - 2020 роки, грошову компенсацію за частину невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, компенсації за неотриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років з включенням індексації грошового забезпечення у фіксованій величині відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

У відповідь на звернення позивача відповідач листом від 27.02.2025 року повідомив, що допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення. Місячне грошове забезпечення складається із основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, премії). Індексація не входить до складу місячного грошового забезпечення. Підстави для перерахування допомоги на оздоровлення, одноразової допомоги при звільненні, включивши суму індексації, фіксованої суми індексації, відсутні.

Не погодившись з відмовою відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено тим, що до складу грошового забезпечення, з якого проведено обчислення грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2020 роки, грошової компенсації за частину невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку та грошової компенсації за не отриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років, які нараховуються з місячного грошового забезпечення, не включено індексацію грошового забезпечення.

Позивач вважає, що індексація входить до складу грошового забезпечення, отже має бути врахована при обчисленні вищевказаних виплат.

Відповідач стверджує, що індексація не є постійною складовою грошового забезпечення, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення при обчисленні вищевказаних виплат.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до вказаних положень Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704).

Як зазначено у п. 2 Постанови №704, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови №704 визначено виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Статтею 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 16, 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5 жовтня 2000 року №2017-III держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів.

Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 18 Закону №2017-III).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти до висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Судом встановлено, що 11.02.2025 року відповідачем на виконання рішення суду виплачено позивачу після звільнення з військової служби заборгованість з індексації грошового забезпечення в розмірі 151 744,82 грн., що підтверджується скріншотом з додатку банку.

Вказані обставини справи не заперечуються сторонами.

Спірним між сторонами стало питання щодо наявності підстав для перерахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2020 роки, грошової компенсації за частину невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку та грошової компенсації за не отриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 14 статті 10-2 Закону №2011-ХІІ (у редакції, дійсній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Міністерством внутрішніх справ України затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 25.06.2018 № 558 (далі Інструкція №558).

Згідно з п. 1 розділу 7 Інструкції №558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 6 розділу 8 Інструкції №558 у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Отже, обчислення грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей, здійснюється, виходячи з місячного грошового забезпечення.

Відповідачем надано до суду Довідку №170 від 14.03.2025 року щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2020 та компенсації відпустки, з якої вбачається, що їх здійснювалось з таких видів грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за ОУС, премія.

Тобто, індексація не була включена до складу місячного грошового забезпечення, з якого здійснювалось обчислення виплаченої грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2020 та компенсації за невикористані відпустки.

Як вже було зазначено, відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а.

Відтак, індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та має включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

Матеріалами справи підтверджено отримання позивачем грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2020 роки (копія довідки Військової частини НОМЕР_3 №170 від 14.03.2025), грошової компенсації за частину невикористаної відпустки за 2020 рік (витяг з наказу від 03.02.2020 року №51-ОС), грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 (витяг з наказу №163-ОС від 21.03.2024), компенсації за неотриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років (витяг з наказу №107-ОС від 21.02.2024).

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2020 роки, грошової компенсації за частину щорічної невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, компенсації за неотриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, для належного захисту порушених прав позивача суд вважає необхідним зобов`язати військову частину НОМЕР_5 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2020 роки, грошової компенсації за частину щорічної невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, компенсації за неотриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення виплаченої індексації грошового забезпечення.

У свою чергу, визначення базового місяця січень 2008 р. для обчислення індексації грошового забезпечення при перерахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 рр. є передчасним, оскільки спір між сторонами з цього приводу відсутній. Адже відповідач взагалі заперечує потребу включати індексацію грошового забезпечення в цю допомогу. З аналогічних підстав між сторонами відсутній спір за передчасністю щодо сум індексації при розрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпустки.

Інші доводи сторін встановлених обставин справи та висновків суду не спростовують.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 72 КАС України визначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2020 роки, грошової компенсації за частину щорічної невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, компенсації за неотриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років.

Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2020 роки, грошової компенсації за частину щорічної невикористаної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, компенсації за неотриману додаткову відпустку у зв`язку з наявністю дітей до 15 років з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук