Справа № 640/29380/21
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Справа № 640/29380/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Ойл» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21.04.2021 №5374/04-36-09-03/39879816, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Ойл» (далі - позивач, TOB «Альфа Ойл») до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), у якій позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.04.2021 № 5374/04-36-09-03/39879816.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з результатами розгляду адміністративної скарги від 17.05.2021, вважає рішення таким, що ухвалено безпідставно, не об`єктивно та незаконно, а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області від 21.04.2021 підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Позивач на момент проведення фактичної перевірки мав у власності паливороздавальну колонку "NOVA" ЕСУ 00.0001.00 ФО, що виконувала функції витратоміру-лічильника та/або рівнеміра-лічильника, згідно ст. 230 Податкового кодексу України (далі ПК України), яка має відповідну позитивну повірку та відповідає вимогам чинного законодавства. Оскаржуване рішення про результати розгляду скарги позивача не містить жодних обґрунтувань щодо незадоволення адміністративної скарги позивача в частині скасування штрафної санкції у розмірі 20000 грн, яка передбачена п. 128-1.1 ст. 128 ПК України. Податкове законодавство не містить жодних застережень, що паливороздавальні та/або оливороздавальні колонки, що виконують функції витратоміра-лічильника та/або рівнеміра-лічильника, повинні бути також зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі. Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

03 грудня 2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, з наступних підстав. Перевірку розпочато після вручення оператору АЗС ОСОБА_1 (особі, яка фактично проводить розрахункові операції) наказу та ознайомлення з направленнями ні перевірку на виконання п. 81.1 статті 81 ПК України, про що свідчить підпис останнього у направленнях на перевірку. Перевіркою встановлено, що TOB «Альфа Ойл» у періоді з 24.12.2020 по 16.03.2021 здійснювалась реалізація нафтопродуктів (пального) на АЗС, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, смт. Софіївка, вул. Центральна, 105, без обладнання рівнеміром-лічильником у кількості 1 шт. відповідно до кількості введених в експлуатацію резервуарів, чим порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України. На момент перевірки TOB «Альфа Ойл» не було надано документів, які підтверджують позитивний результат повірки або оцінку відповідності рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників. Посилання позивача на те, що такі документи не запитувались контролюючим органом під час перевірки, є необґрунтованим, оскільки пунктом 85.2 статті 85 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. навіть з урахуванням позиції позивача, що в останнього є паливороздавальна колонка, однак така колонка виконує лише функцію витратоміра-лічильника, та не може бути/виконувати функції рівноміра-лічильника. Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити.

20 грудня 2021 року позивач надав до суду відповідь на відзив. Позивач вважає доводи, викладені у відзиві, безпідставними, необґрунтованими, такими, що не спростовують жодного доводу, викладеного у позовній заяві та є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Твердження відповідача, що паливороздавальна колонка виконує лише функцію витратоміра-лічильника та не може бути/виконувати функції рівноміра-лічильника, спростовується положеннями чинного законодавства в частині обов`язку реєстрації та обладнання акцизного складу витратоміром-лічильником та/або рівнеміром-лічильником. У разі наявності паливороздавальної колонки, правила та положення чинного податкового законодавства, не встановлює обов`язок утримувача акцизного складу реєструвати паливороздавальну колонку, на відміну від наявності або витратоміра-лічильника, або рівнеміра-лічильника. Акцизний склад позивача, який є його утримувачем, зареєстровано у порядку вимог чинного податкового законодавства, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Вищевказані обставини вказують на відсутність ознак адміністративного правопорушення та застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 20000 грн, у порядку ст. 123 ПК України, є безпідставною. Позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/29380/21 передана на розгляд та вирішення Запорізькому окружному адміністративному суду.

Справа № 640/29380/21 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду 06 березня 2025 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2025 року справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Богатинського Б.В.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Ойл» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21.04.2021 №5374/04-36-09-03/39879816, призначено розгляд справи спочатку, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідачем 03.12.2021 подане до Окружного адміністративного суду міста Києва клопотання про заміну неналежного відповідача - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Вказане клопотання Окружним адміністративним судом міста Києва не розглянуте.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року замінено відповідача Головне управління ДПС у Дніпропетровській області () на правонаступника Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005; код ЄДРПОУ ВП 44118658).

26 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вважає, що підстави для задоволення позову відсутні та просить при винесенні рішення у справі враховувати доводи відповідача викладені у попередньому відзиві.

28 березня 2025 року відповідач подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з тим, що позовну заяву подано позивачем який не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без руху.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

TOB «Альфа Ойл» отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним від 14.12.2020 № 2000264 з терміном дії з 14.12.2020 по 14.12.2025, за адресою: Дніпропетровська область, смт. Софіївка, вул. Центральна, 105 та зареєстровано акцизний склад (уніфікований номер 1015809).

Згідно з вимогами пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5, п. 80.2. ст. 80 ПК України на підставі наказу від 16.03.2021 №1281-п та направлень проведена фактична перевірка АЗС за адресою: Дніпропетровська область, смт. Софіївка, вул. Центральна, 10, де здійснює діяльність TOB «Альфа Ойл» (), з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.

Перевірку розпочато після вручення оператору АЗС ОСОБА_1 (особі, яка фактично проводить розрахункові операції) наказу та ознайомлення з направленнями ні перевірку на виконання п. 81.1 статті 81 ПК України, про що свідчить підпис останнього у направленнях на перевірку.

За результатами фактичної перевірки було встановлено:

1) порушення платником підпункту 230.1.3 п 230.1 ст. 230 ПК України, а саме: розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15°С. Пунктом 128-1.3 статті 128-1 ПК України встановлено, що незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ. Відповідальність за вказане порушення передбачена абз. 1 п. 128-1.3 ст.128-1 ПК України та складає 71 000,00 грн (71 х 1000).

2) порушення платником підпункту 230.1.2 п 230.1 ст. 230 ПК України, а саме: TOB «Альфа Ойл» здійснювалась реалізація пального без застосування обладнання та введених належним чином в експлуатацію рівнемірів-лічильників та/або витратомірів-лічильників на одному місці відпуску пального. Перевіркою встановлено, що TOB «Альфа Ойл» у періоді з 24.12.2020 по 16.03.2021 здійснювалась реалізація нафтопродуктів (пального) на АЗС, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, смт. Софіївка, вул. Центральна, 105, без обладнання рівнеміром-лічильником у кількості 1 шт. відповідно до кількості введених в експлуатацію резервуарів, чим порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України. Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 128-1.1 ст.1281 ПК України та складає 20 000,00 грн.

За результатами фактичної перевірки складено акт від 17.03.2021 № 906/04-36-09-03/39879816, який не було вручено оператору АЗС ОСОБА_1 (особі, яка фактично проводить розрахункові операції) у зв`язку із відмовою від підпису останнього. Посадовими особами контролюючого органу було складено акт відмови від підпису та отримання акту перевірки від 17.03.2021 №206/04-36-09-03/39879816.

За результатами перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 21.04.2021 №5374/04-36-09-03/39879816.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, TOB «Альфа Ойл» звернулось до ДПС України з скаргою.

11 вересня 2021 року позивач отримав рішення про результати розгляду скарги №20021/6/99-00-06-03-01-06 від 01.09.2021, згідно якого було частково задоволено адміністративну скаргу, а саме: скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 21.04.2021 №5374/04-36-09-03/39879816 в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 71000 гривень.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції чинній під час виникнення спірних правовідносин).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-BP визначено терміни:

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

- місце оптової торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

- місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

- зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

- Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального містить відомості про: ліцензіатів; місця виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним (адреса); дату видачі/призупинення/анулювання та термін дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Статтею 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно з п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно з п.п.80.9-80.10 ст.80 ПК України строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до п.81.3 ст.81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Як зазначено судом вище перевірка проведена на підставі наказу від 16.03.2021 за №1281-п та направлень на проведення перевірки.

Доводи позивача про відсутність повідомлення керівника позивача або його заступника про результати фактичної перевірки, оскільки ОСОБА_1 займав посаду оператора АЗС, не є ані керівником позивача, ані заступником керівника, не приймаються судом, з наступного.

Судом встановлено, що до початку проведення фактичної перевірки, працівниками контролюючого пред`явлено ОСОБА_1 службові посвідчення та направлення на перевірку, що підтверджується підписом у відповідних направленнях з зазначенням « ОСОБА_1 оператор АЗС».

Отже, перевірку розпочато після вручення оператору АЗС ОСОБА_1 (особа, яка фактично проводить розрахункові операції) у відповідності до п. 81.1 статті 81 ПК України.

Інших доводів щодо порушення порядку проведення перевірки, які б мали вплив на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та можуть бути оцінені судом, позовна заява не містить.

Щодо виявленого під час проведення перевірки підпункту 230.1.2 п 230.1 ст. 230 ПК України, судом встановлено наступне.

Контролюючий орган виявив, що TOB «Альфа Ойл» здійснювалась реалізація пального без застосування обладнання та введених належним чином в експлуатацію рівнемірів-лічильників та/або витратомірів-лічильників на одному місці відпуску пального.

Перевіркою встановлено, що TOB «Альфа Ойл» у періоді з 24.12.2020 по 16.03.2021 здійснювалась реалізація нафтопродуктів (пального) на АЗС, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, смт. Софіївка, вул. Центральна, 105, без обладнання рівнеміром-лічильником у кількості 1 шт. відповідно до кількості введених в експлуатацію резервуарів, чим порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

Відповідальність за вказане порушення відповідно до п. 128-1.1 ст.1281 ПК України визначена контролюючим органом у розмірі 20 000,00 грн.

Стосовно виявленого порушення позивач пояснив, що податкове законодавство не містить жодних застережень, що паливороздавальні та/або оливороздавальні колонки, що виконують функції витратоміра-лічильника та/або рівнеміра-лічильника, повинні бути також зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі.

Оцінюючи такі доводи сторін суд враховує, що відповідно до статті 230 ПК України визначено, що акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У такому реєстрі міститься податкова інформація про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 р. № 891 (далі - Порядок, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів. (п. 1 Порядку)

Відповідно до пункту 2 у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні:

1) витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах;

2) рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара;

4) обіг пального - будь-які операції, що передбачають:

фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції);

фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції);

5) Реєстр - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри та рівнеміри, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

До електронних документів для наповнення Реєстру вноситься інформація про:

витратоміри та резервуари, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства;

рівнеміри, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, що проведені відповідно до законодавства. (Пункт 8 Порядку)

Таким чином, кожний введений в експлуатацію стаціонарний резервуар, розташований на акцизному складі, повинен бути обладнаний рівнеміром-лічильником, який повинен відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. Кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу, розташоване на акцизному складі, повинно бути обладнане витратомірами-лічильниками.

Функції витратомірів-лічильників виконують встановлені на акцизних складах паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства.

Отже, обов`язковими умовами виконання встановленими на акцизних складах паливороздавальними та/або оливороздавальні колонками функцій витратомірів-лічильників, є наявність позитивних результатів їх повірки або оцінки відповідності, проведених відповідно до законодавства, та підтверджених відповідними документами, що підтверджують відповідність цих колонок вимогам до витратомірів-лічильників, та їх реєстрація в Реєстрі.

За змістом пункту 12 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було встановлено, що норми пункту 128-1 статті 128-1 ПК України застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу) з 1 січня 2020 року.

Законом України від 18.12.2019 №391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» (далі Закон №391-ІХ) до пункту 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України внесені зміни, а саме в абзаці четвертому слово «січня» замінено словом «квітня».

Відповідно до пункту 128-1.1. статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Таким чином, у розпорядників акцизних складів на підставі указаних норм ПК України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром паливом витратомірами-лічильниками та рівномірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020.

Отже, законодавець встановив, що відповідальність розпорядників акцизних складів за відсутність обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками може наступити лише з 01.04.2020.

Позивач в позовній заяві не заперечує сам факт наявності пального на АЗС без встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, однак зазначає, що за приписами п.п.230.1.2 п.230.1 ст. 230 ПК України, якою обумовлено, що паливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

З цього приводу суд зазначає, що позивачем було надано до суду формуляри колонки паливороздавальної типу "NOVA" ЕСУ 00.0001.00 ФО, однак зі змісту останнього неможливо встановити, чи було проведено позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства станом на час проведення перевірки. Графи «Повірка засобів вимірювальної техніки» у наданому формулярі не заповнені.

При цьому, в акті перевірки зазначено, що на момент перевірки не надано документи, які підтверджують позитивний результат повірки або оцінку відповідності рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників на 1 (одному) місці відпуску пального.

Так, позивач щодо надання документів вказував, що жодних додаткових запитів позивачу, або ж переліку, безпосередньо в акті перевірки, не було запитано.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Однак, позивачем не надано доказів подання до контролюючого органу документів на підтвердження позитивних результатів повірки паливороздавальної колонки або оцінки відповідності, проведених відповідно до законодавства, що підтверджують відповідність цієї колонки вимогам до витратомірів-лічильників.

Отже, після 01.04.2020 розпорядник акцизного складу, де розташовані резервуари, в яких зберігається пальне, зобов`язаний був обладнати їх рівнемірами-лічильниками та зареєструвати на виконання вимог ПК України щодо обов`язкового встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Відповідно до пункту 52.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог законодавства в частині: обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Отже, позивач допустив податкове правопорушення, за яке пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України передбачена відповідальність.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем порушення, передбаченого підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, знайшов своє підтвердження при розгляді цієї справи, що стало правомірною підставою для застосування оскаржуваного штрафу.

Позивач також посилається на те, що податкове повідомлення-рішення не містить стислого викладення порушень, виявлених перевіркою, натомість лише посилання на норму права.

Суд вважає, що зазначеної у оскарженому податковому повідомленні-рішенні інформації достатньо для ідентифікації періоду вчинення правопорушення та саме за яке правопорушення застосована штрафна (фінансова) санкція, а тому наведені доводи позивача є безпідставними та недостатніми для визнання податкового повідомлення-рішення таким, що є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваного рішення податковий орган діяв на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Ойл» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21.04.2021 №5374/04-36-09-03/39879816, - відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Ойл» (вул. Січових Стрільців, 37/41, поверх 6, офіс 9, м. Київ, 01054; ),

Відповідач - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005; код ЄДРПОУ ВП 44118658).

Повне судове рішення складено 12.05.2025.

Суддя Б.В. Богатинський