Справа № 440/21/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 р. Справа № 440/21/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025, по справі № 440/21/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсій ного фонду України в Житомирській області №95 від 01.10.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 05.12.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням пільгових стажу за періоди його роботи за Списком №1 з 24.11.1995 по 27.03.1996, 15.05.1996 по 23.09.2008, 06.11.2008 по 24.03.2011, 27.04.2011 по 23.01.2014 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.11.1995 та довідки АТ «Навоійський ГЗК» від 08.04.2023 №33.03.-03-12/2373.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.10.2024 №95.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 24.11.1995 по 27.03.1996, з 15.05.1996 по 23.09.2008, з 27.04.2011 по 02.04.2018 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2023 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що за результатами до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи трудової книжки НОМЕР_2 від 24.11.1995 та уточнюючої довідки від 08.04.2023 №33.03-03- 12/2373, виданої Центральним рудоуправлінням Новоійського гірничометалургійного комбінату Республіки Узбекистан, оскільки відповідно до пункту 11 порядку ведення єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою КМ України від 23.04.2001 № 376 (із змінами), що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України 19.06.2023 року, а також неможливо чітко визначити, до якої пільгової категорії віднесено роботу ОСОБА_1 - до Списку №1 чи Списку №2, з 24.11.1995 по 27.03.1996 в Баришевському цегляному заводі рф, з 27.04.2011 по 02.04.2018 у ООО "Соврудник" в районі Крайної Півночі рф, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , яка видана 24.11.1995, у зв`язку із припиненням з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території російської федерації по 31.12.1991, а також неможливо чітко визначити, до якої пільгової категорії віднесено роботу заявника - до Списку №1 чи Списку №2. Також встановлено невідповідність зазначених умов праці за Списком №3 у довідці №33.03-03-12/2373 від 04.08.2023 із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці чинному законодавству України у сфері застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 05.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 06.12.2023 №95 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-VІ в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі № 240/3137/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області №95 від 06.12.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі № 240/3137/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянуто заяву про призначення пенсії відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058(Список№1) ОСОБА_1 від 05.12.2023 з урахуванням висновків суду.

До страхового стажу зараховано усі періоди трудової діяльності.

До пільгового стажу за Списками №1 та №2 не зараховано періоди роботи з 15.05.1996 по 23.09.2008 у Новоійському гірничо-металургійному комбінаті Республіки Узбекистан; з 24.11.1995 по 27.03.1996 в Баришевському цегляному заводі рф; з 27.04.2011 по 02.04.2018 у ООО "Соврудник" в районі Крайної Півночі рф згідно трудової книжки НОМЕР_2 , яка видана 24.11.1995 та довідки №33.03-03- 12/2373 від 04.08.2023, зазначені позивачем в описовій частині рішення, оскільки неможливо чітко визначити, до якої пільгової категорії віднесено роботу ОСОБА_1 - до Списку №1 чи Списку №2.

Також встановлено невідповідність зазначених умов праці за Списком №3 у довідці №33.03-03-12/2373 від 04.08.2023 із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці чинному законодавству України у сфері застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За даними реєстру застрахованих осіб зараховано усі періоди трудової діяльності.

Вік заявника 50 років. Страховий стаж особи становить: 32 роки 03 місяці 04 дні. Пільговий стаж за Списком №2 становить 02 роки 05 місяців 00 днів.

Рішенням від 01.10.2024 №95 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-VІ в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Не погоджуючись із рішенням пенсійного органу позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення пенсійного органу про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах та необхідності зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Гарантії громадянам України права на пенсії встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII.

Порядок дій територіальних органів Пенсійного фонду України при розгляді та вирішенні заяв фізичних осіб - громадян з приводу призначення, перерахунку пенсії конкретизований нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1), у силу яких рішення за матеріалами звернення має бути прийнято протягом 10 днів з дня надходження документів у формі протоколу.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 1, 2, 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що трудова книжка, в якій містяться всі необхідні та точні записи про періоди роботи, є основним документом, що підтверджує стаж роботи. За наявності такої трудової книжки підтверджувати трудовий стаж іншими документами законодавством не вимагається.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Щодо незарахування пенсії на пільгових умовах у період з 15.05.1996 по 23.09.2008 у Новоійському гірничо-металургійному комбінаті Республіки Узбекистан; з 24.11.1995 по 27.03.1996 в Баришевському цегляному заводі рф; з 27.04.2011 по 02.04.2018 у ООО "Соврудник" в районі Крайної Півночі рф згідно трудової книжки НОМЕР_2 , яка видана 24.11.1995 та довідки №33.03-03- 12/2373 від 04.08.2023, зазначені позивачем в описовій частині рішення, оскільки неможливо чітко визначити, до якої пільгової категорії віднесено роботу ОСОБА_1 - до Списку №1 чи Списку №2, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що він з 15.05.1996 по 23.09.2008 працював на посаді помічника машиніста бурової установки та машиніста бурової установки.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 затверджені Списки № № 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

До Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162, віднесено зокрема: підпунктом «а» пункту 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи»: всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (код 1010100а); підпунктом «а» «Робітники» пункту 2 «Підземні роботи на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті: гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тонелів та інших підземних споруд» розділу 1 «Гірничі роботи»: Машиністи бурових установок (код 1010300а-13590).

Також, слід зазначити, що посада машиніста бурової установки та виробництво (кар`єри) належать до списку № 2 відповідно до постанов КМУ від 16.01.2003 № 36 та від 24.06.2016 № 461, розділ 12,р. «Буріння» робітники: машиніст бурових установок, на яких технологічний процес, обладнання, використовувані сировина і матеріали можуть бути джерелом шкідливих і небезпечних факторів. Бурові роботи прямо і побічно є частиною технологічного процесу та заходів, що виконуються на території кар`єрів, працівник підпадає під вплив всіх факторів виробничого середовища трудового процесу і саме совокупність факторів впливає на здоров`я та працездатність людини під час виконання нею трудових обов`язків.

Верховний Суд України у постанові від 22.06.11 (справа №6-57227св10) зазначив, що згідно з пунктом 3 роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерстві праці України від 10 травня 1994 року №01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах" право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списками № 1 і № 2, протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій. При цьому пунктом 7 цих роз`яснень передбачено, що у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.

Відповідно до довідки №33.03-03-12/2373 від 04.08.2023 позивач виконував роботу в кар`рах, в умовах шкідливих та важких, повний робочий день.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», а саме за списком №2 п. 6 р. 17 визначено, що працівники задіяні при виробництві глиняної цегли, черепиці та керамічних блоків, а саме виставщики (код 2180600а-11578) віднесені до осіб, що через шкідливі умови виробництва мають право на пільгову пенсію за віком.

Також, зазначена посада виставник міститься в Постанові Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», відповідно до шрифту 2180600а-11578.

Стосовно посилань відповідача в апеляційній скарзі щодо незарахованого позивачу до страхового стажу вказаного вище стажу, у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Приписами частини другою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 13 Угоди встановлено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Зазначена вище постанова набрала чинності 02.12.2022.

Відтак, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Суд зазначає, що за наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Крім того, наявна в матеріалах справи трудова книжка не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на зарахування відповідних періодів до стажу з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором. Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 24.11.1995 у періоди: з 24.11.1995 по 27.03.1996 працював в Баришевскому цегляному заводі рф, з 15.05.1996 по 23.09.2008 в Новоійського гірничо-металургійного комбінату Республіки Узбекістан та з 27.04.2011 по 02.04.2018 в ООО "Соврудник" в районі Крайньої Півночі, про що свідчать записи з №5 по №13 та з №19 по №21 відповідно.

Відтак, трудова книжка позивача містить необхідні записи.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах

Отже, посилання пенсійного органу на припинення участі російської федерації в Угоді гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення з 01.01.2023 року, як на підставу для відмови у зарахуванні до страхованого стажу спірних періодів роботи, колегія суддів відхиляє, оскільки позивачка набула трудовий стаж у той час, коли вказана Угода діяла, як зі сторони України, так і зі сторони росії, пенсійні права громадян держав-учасників Угоди, що виникли у відповідності до положень даної Угоди, не втрачають своєї сили і в разі його виходу з Угоди держави-учасника, на території якого вони проживають, а тому підстави для не зарахування спірного трудового стажу відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про необґрунтованість зазначених в оскаржуваному рішенні пенсійного органу підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.10.2024 №95 та необхідність його скасування.

Отже, враховуючи межі перегляду справи судом апеляційної інстанції, беручи до уваги обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено належним чином правомірності своїх дій у спірних відносинах, колегія суддів зазначає про обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 по справі № 440/21/25 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов