Справа № 520/5613/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 р. № 520/5613/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Єменській Республіці з 24.07.2008 по 29.10.2010 та перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Єменській Республіці з 24.07.2008 по 29.10.2010 та зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням цього періоду роботи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно було відмовлено їй в зарахуванні до її страхового стажу періоду роботи з 24.07.2008 по 29.10.2010 в Єменській Республіці та, відповідно, в перерахунку пенсії з урахуванням такого періоду. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою від 07.04.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана позивачу рекомендованим листом за адресою, зазначеною в позовній заяві, однак на адресу суду повернувся конверт з відміткою про неможливість вручення у зв`язку з закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

При цьому, згідно із ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, позивач вважається таким, що належним чином повідомлена про розгляд справи.

Відповідачу копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що ГУ ПФУ в Харківській області при обрахунку пенсії позивача діяло у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Також, 12.05.2025 відповідач подав до суду копію заяви позивача про перерахунок пенсії з урахуванням спірного періоду роботи, за якою позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії відповідним листом ГУ ПФУ в Харківській області.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 28.01.2020 та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що не заперечується сторонами.

Позивач 05.09.2024 звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про перерахунок її пенсії з урахуванням періоду роботи в Єменській Республіці з 24.07.2008 по 29.10.2010.

ГУ ПФУ в Харківській області листом від 02.10.2024 № 28513-28921/Т-02/8-2000/24 повідомило позивача, що за документами, наявними в пенсійній справі, пенсію позивачу обчислено при страховому стажі 36 років 9 місяців 8 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи в Єменській Республіці з 24.07.2008 по 29.10.2010 згідно з довідкою, виданою федеральним державним унітарним підприємством "Здравекспорт", №040-13/01-338 від 14.09.2010, оскільки за цей період відсутня інформація про сплату страхових внесків та відсутній міжнародний договір з пенсійного забезпечення з цією країною, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Також, у листі було повідомлено позивача, що для проведення перерахунку пенсії позивачу необхідно звернутися до пенсійного органу з заявою та документами у спосіб, визначений чинним законодавством. (а.с. 6-8)

Позивач не погоджується з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зарахування до її страхового стажу періоду роботи в Єменській Республіці з 24.07.2008 по 29.10.2010 та перерахунку пенсії з урахуванням такого стажу, тому звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом - Закон № 1058-IV).

Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Як визначено статтею 1 Закону № 1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з статтею 20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи в Єменській Республіці з 24.07.2008 по 29.10.2010 згідно з довідкою, виданою федеральним державним унітарним підприємством "Здравекспорт", №040-13/01-338 від 14.09.2010, оскільки за цей період відсутня інформація про сплату страхових внесків та відсутній міжнародний договір з пенсійного забезпечення з цією країною, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, що вбачається з листа ГУ ПФУ в Харківській області від 02.10.2024 № 28513-28921/Т-02/8-2000/24 (а.с. 6-8)

Вирішуючи питання щодо правомірності чи протиправності такої відмови ГУ ПФУ в Харківській області, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що дійсно позивачем не надано до пенсійного органу та до суду відомостей про сплату страхових внесків за спірний період роботи.

При цьому, обґрунтовуючи необхідність зарахування спірного періоду до страхового стажу, позивач зазначає, що в той час (у спірний у даній справі період з 24.07.2008 по 29.10.2010), коли позивач мала договірні стосунки з ФГУП "Здравекспорт" та працювала в Ємені, діяла Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, до якої приєднались, зокрема, Україна та Російська Федерація, що, за доводами позивача є підставою для врахування Пенсійним фондом України спірного періоду роботи.

Зазначені доводи позивача суд не приймає до уваги, оскільки Єменська Республіка, в якій позивач працювала в спірний період, не приєднувалася до зазначеної позивачем Угоди. Україна не мала та не має на даний час укладених міжнародних договорів з Єменською Республікою. Позивачем відповідних доводів на спростування зазначених обставин суду не повідомлено.

Також, за доводами позивача, викладеними в позовній заяві, в період з 24.07.2008 по 29.10.2010 позивач відповідно до Угоди та законів РФ добровільно сплачувала страхові внески до бюджету пенсійного фонду Російської Федерації з метою подальшого зарахування стажу позивача за цей період при призначенні пенсії.

Суд не приймає зазначені доводи позивача до уваги, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів.

При цьому, суд зазначає, що сплата позивачем страхових внесків до Російської Федерації не є підставою для зарахування спірного стажу трудової діяльності позивача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, в спірний період позивач працювала саме в Єменській Республіці.

Щодо наявного в матеріалах справи договору про надання послуг по працевлаштуванню від 23.07.2008 суд зазначає, що згідно зазначеного договору вбачається, що позивач у спірний період не була працевлаштована ФГУП "Здравекспорт", а лише уклала договір про надання послуг з працевлаштування. (а.с. 9-13)

Тобто, зазначеним договором спростовуються доводи позивача щодо роботи в ФГУП "Здравекспорт" в Російській Федерації в спірний період, оскільки за таким договором позивачу надавалися послуги з працевлаштування, зокрема, в Єменській Республіці. Зазначений договір не містить відомостей щодо працевлаштування позивача саме в ФГУП "Здравекспорт" в Російській Федерації.

При цьому, зі змісту параграфу 1 зазначеного договору вбачається, що винагорода за роботу, що виплачується фахівцю іноземним роботодавцем, не включається ФГУП "Здравекспорт" до податкової бази для розрахунку податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального податку та страхових внесків на обов`язкове пенсійне страхування. Роботодавцем стосовно фахівця є госпіталь ім. Революції м. Сана, до якої Фахівець спрямовується відповідним рішенням вищезазначеного шпиталю.

Також, зазначеним договором передбачено, що період роботи за кордоном не включається в страховий стаж, що враховується при визначенні права на трудову пенсію.

З наведених положень зазначеного договору судом встановлено, що роботодавцем позивача є госпіталь у м. Сана в Єменській Республіці, а не ФГУП "Здравекспорт" в Російській Федерації.

Так, матеріали справи містять докази щодо працевлаштування позивача в спірний період саме в Єменській Республіці, з якою Україна не укладала міжнародних договорів щодо зарахування страхового стажу, відомостей про сплату позивачем страхових внесків під час роботи в Єменській Республіці за спірний період матеріали справи не містять.

Доказів, що підтверджували б роботу позивача саме в Російській Федерації в спірний період з 24.07.2008 по 29.10.2010 матеріали справи не містять.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача в позовній заяві на постанови Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а, від 17.06.2020 у справі № 646/1911/17, від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 та від 06.07.2020 у справі № 345/9/17, оскільки правовідносини в зазначених справах стосувалися працевлаштування позивачів саме в Російській Федерації, з якою Україна мала укладений міжнародний договір, тому правові висновки Верховного Суду у зазначених справах не є релевантними до обставин даної справи.

Отже, судом встановлено, що ГУ ПФУ в Харківській області правомірно відмовлено позивачу в зарахуванні до страхового стажу позивача спірного періоду роботи позивача в Єменській Республіці з 24.07.2008 по 29.10.2010 через відсутність відомостей про сплату позивачем в спірний період страхових внесків та відсутності міжнародних договорів, які б урегульовували дане питання.

Позивачем доводів та відповідних доказів на спростування зазначених обставин до суду не подано.

Щодо поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії від 05.09.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Так, Додаток 1 до Порядку № 22-1 містить зразок заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Однак, як встановлено судом з матеріалів справи, подана позивачем до пенсійного органу заява від 05.09.2024 не відповідає по формі та змісту вимогам заяви про перерахунок пенсії, що встановлена Порядком № 22-1 (Додаток № 1), оскільки, зокрема, не містить усіх обов`язкових реквізитів, зазначений у Додатку № 1.

За таких обставин, позивачем не дотримано порядок звернення до органів Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії, оскільки звернення відбулося у спосіб, що не передбачений чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що надавши лист № 28513-28921/Т-02/8-20000/24 від 02.10.2024 у відповідь на звернення позивача, відповідач діяв у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку №22-1, правомірно надавши відповідь щодо розрахунку пенсії позивача та роз`яснивши позивачу про необхідність звернення позивача з відповідною заявою до пенсійного органу у визначений законодавством спосіб.

Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН