Справа № 511/288/25
Суддя: Ільяшук А. В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/288/25

Номер провадження: 2-а/511/13/25

13 травня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

помічника судді Явдощук Р.В, який здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням судді,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження в справі, -

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Коваль Р.С.

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов, згідно якого позивач просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 січня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 2101 КУпАП та закрити провадження в справі.

Стислий виклад позиції позивача.

18 січня 2025 року був складений протокол про адміністративне правопорушення (далі протокол) за частиною 3 статті 2101 КУпАП, згідно якого на адресу ОСОБА_1 була направлена повістка № 1343320 через національного оператора «Укрпошта» про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 8 грудня 2024 року.

Позивач на вказаний час та дату не з`явився, документів, що підтверджують поважну причину неприбуття не надав.

Надалі, у той же день, постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та на нього було накладеного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Разом з цим, позивач з вказаною постановою не згоден, оскільки повістка направлялась за адресою: АДРЕСА_1 , а він фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, 29 листопада 2024 року позивач з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці № 2263 для уточнення даних, однак йому не було повідомлено про повістку №1343320, яку було надіслано 22 листопада 2024 року.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними, тому що відповідно до Закону України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» у разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Твердження позивача щодо адреси місця проживання спростовуються фотознімком з додатку «Резерв +», де вказано місце проживання: АДРЕСА_1 .

Процесуальні дії у справі (крім протокольних).

27 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

5 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом.

22 листопада 2024 року була сформована повістка №1343320 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 годину 8 грудня 2024 року для уточнення даних, яка була направлена через національного оператора «Укрпошта» за адресою: вулиця «Лісова», 13, село Велізарове Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується поштовим повідомленням.

Разом із цим, повістка з поштовим конвертом повернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

На підтвердження місця проживання позивача надано знімок із застосунку «Резерв +», згідно з яким станом на 16 січня 2025 року адреса проживання позивача: АДРЕСА_1 .

18 січня 2025 року був складений протокол про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 2101 КУпАП, згідно якого на адресу ОСОБА_1 була направлена повістка № 1343320 через національного оператора «Укрпошта» про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 8 грудня 2024 року, за результами розгляду якого було постановлено рішення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та на нього було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

На підтвердження своїх аргументів, позивачем надано військово-обліковий документ, сформований за допомогою застосунку «Резерв +», згідно з яким місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , дата уточнення даних 18 січня 2025 року, заяву від 18 листопада 2024 року, адресовану до ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання довідки про відстрочку, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , повістку № 587, видана на ім`я ОСОБА_1 , який проживає: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, постійне місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 .

Водночас 20 жовтня 2020 року було здійснено додавання місця проживання/перебування АДРЕСА_1 .

15 серпня 2024 року було здійснено оновлення відомостем щодо місця проживання: АДРЕСА_1 .

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів. Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Стаття 2101 КУпАП визначає покарання за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Диспозиція статті 22 Закону регламентує, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: - перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; - смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Як встановлено судом, відповідачем була направлена повістка позивачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Закону України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» у разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідно до пункту 41 постанови КМ України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Водночас як встановлено з фактичних обставин справи, ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 16 січня 2013 року, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади та відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (постійне місце проживання (адреса реєстрації)).

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

При цьому, позивач викликався з метою уточнення даних, водночас матеріали справи не містять відомостей про неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік, відповідач мав військово-облікові дані на позивача.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Пункт 3 частини 3 статті 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінивши докази та аргументи сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відносно детальної відповіді на кожен аргумент сторін, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 2930 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91).

Керуючись статтями 72, 77, 139, 246, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження в справі задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 18 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 2101 КУпАП та накладення на нього штрафу у сумі 17 000,00 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Суддя А. В. Ільяшук