Справа № 608/841/25
Суддя: Коломієць Н. З.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року Справа № 608/841/25

Номер провадження2-а/608/96/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

представника позивача адвоката Паламарюк О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «EASYCON» справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1369 від 11 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1369 від 11 жовтня 2024 року. В позові вказав, що постановою №1369 від 11.10.2024 про адміністративне правопорушення, винесеною ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , його, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 гривень.

Відповідно до даної постанови, 04 жовтня 2024 року о 14 год 10 хв офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_3 виявлено адміністративне правопорушення, яке полягає в тому, що позивач по досягненню ним 25 років не звернувся до ТЦК та СП для своєчасного отримання ним військово-облікового документу, не пройшов військово-лікарську комісію для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я, а також не оновив своїх військово-облікових даних протягом відведеного законодавством періоду (60 днів), а також не пересвідчився на предмет можливого їх оновлення шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних державних органів, чим порушив Правила військового обліку, що затверджені Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, тобто громадянин ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 210 КУпАП.

Надалі у постанові зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 cт. 210 КУпАП.

У резолютивній частині постанови зазначено, що позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період та накладено штраф в розмірі 17 000 грн.

З постанови вбачається, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 210 КУпАП, а притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП.

Також відповідачем не врахований той факт, що позивач оновив свої військово-облікові дані, через електронний кабінет «Резерв +» 24 липня 2024 року.

Представником відповідача про винесення оскаржуваної постанови було залишено поза увагою ту обставину, що додаток «Резерв+» має рівну юридичну силу, як і паперовий військово-обліковий документ, про що Міністерством оборони України було зроблено роз`яснення, а також відповідна обставина зафіксована у п. 51 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, яким передбачено, що перевірка військово-облікового документа і військово-облікового документа в електронній формі проводиться у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Відповідач стверджує про невиконання позивачем обов`язку щодо проходження військово-лікарської комісії. Позивачу виповнилось повних 25 років 06 червня 2024 року. В постанові вказано, що дане порушення було виявлено 04.10.2024. Тобто, на переконання відповідача, позивачем було порушено строк проходження військово-лікарської комісії, який становить 1 календарний рік. Разом з тим, позивачу незрозуміло від якої саме дати відповідач обраховував цей строк, оскільки якщо пов`язувати виникнення даного обов`язку у позивача з настанням йому 25-річного віку, то цей строк закінчується 06.06.2025, а не 04.10.2024.

В кінці резолютивної частини постанови у графі «Копію постанови вислано поштовим зв`язком особі, щодо якої винесено» не зазначено дату надсилання копії вказаної постанови позивачу та не вказано документальне підтвердження відправлення, як зазначено у даній графі, а лише вказано, що надіслано Укрпоштою без зазначення номеру відправлення та долучення копії квитанції про відправлення, що свідчить про те, що позивачу не надсилалась копія даної постанови, отже він не був повідомлений про те, що його притягнули до адміністративної відповідальності.

Крім того, позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не правильно вказано його анкетні дані, зокрема: п.4 освіта: взагалі не вказано відомості про освіту, однак ОСОБА_1 при уточненні своїх військово-облікових даних такі відомості повідомляв; п. 5 місце роботи і займана посада: не вказано місце роботи позивача, хоча останній повідомив про те, що він працює на посаді оператора розкрійного устаткування розкрійного цеху ТОВ «Науково виробниче підприємство «ТЕМП-3000» (виробництво військової форми, амуніції, бронежилетів та бронешоломів для оборонної галузі); п. 8 місце проживання: зазначено, що позивач проживає у с. Поділля Чортківського району Тернопільської області, хоча позивач, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_2 , проте у постанові не зазначено вулицю та номер будинку. Це свідчить про те, що на адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання останнього не надсилались повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 і не надсилалась копія постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності; п. 9 місце реєстрації: зазначено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак ці відомості недостовірні, оскільки позивач зареєстрований у будинку АДРЕСА_2 ; п. 10 сімейний стан: вказано, що позивач одружений, однак ці відомості недостовірні, оскільки станом на момент винесення даної постанови та на час подання позовної заяви позивач у шлюбі не перебував та не перебуває; п. 13 особа правопорушника засвідчується: вказано паспорт НОМЕР_1 , виданий Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області, однак вказані відомості недостовірні, оскільки на момент винесення даної постанови і на момент подання позовної заяви особу позивача посвідчує паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 21 жовтня 2024 року.

Також позивач звертає увагу на те, що постанова № 1369 була винесена 11 жовтня 2024 року, що зазначено у правій верхній частині постанови (навпроти місця складання), однак у всіх документах працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначають, що вона винесена 18 жовтня 2024 року.

Отже, оскільки оскаржувана постанова містить цілий ряд недоліків, які зазначені вище, тому позивач просить скасувати її та закрити провадження у даній справі.

Окрім того, позивач просить поновити строк оскарження, оскільки він його пропустив з поважних причин, так як отримав копію постанови в приміщенні Борщівського відділу державної виконавчої служби Чортківського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції лише 07 квітня 2025 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, що стверджується штампом Борщівського відділу державної виконавчої служби Чортківського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на заяві ОСОБА_4 від 07 квітня 2025 року. Про відкриття виконавчого провадження по постанові № 1369 від 11 жовтня 2024 року йому стало відомо 07.04.2025, коли він не зміг здійснити банківський платіж та з`ясувалося, що його банківські картки заблоковані з метою примусового виконання постанови № 1369 від 11 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Представник позивача адвокат Паламарюк О. І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задоволити повністю.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, відзиву на позов у встановлений судом строк не подав. В судове засідання поступило клопотання відповідача про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ст. ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 11.10.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 була винесена постанова про адміністративне правопорушення №1369, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 гривень.

З тексту постанови вбачається, що 04 жовтня 2024 року о 14 год 10 хв офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_3 виявлено адміністративне правопорушення, яке полягає в тому, що ОСОБА_1 по досягненню ним 25 років не звернувся до ТЦК та СП для своєчасного отримання ним військово-облікового документу, не пройшов військово-лікарську комісію для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я, а також не оновив своїх військово-облікових даних протягом відведеного законодавством періоду (60 днів), а також не пересвідчився на предмет можливого їх оновлення шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних державних органів, чим порушив Правила військового обліку, що затверджені Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, тобто громадянин ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 210 КУпАП.

Далі у постанові зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 cт. 210 КУпАП.

У резолютивній частині постанови зазначено, що позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період та накладено штраф в розмірі 17 000 грн.

Отже, з мотивувальної частини постанови вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 210 КУпАП - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП - вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, однак в резолютивній частині постанови вказано порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, за що, в свою чергу, відповідальність передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оновив свої військово-облікові дані через електронний кабінет «Резерв +» 24 липня 2024 року, що стверджується витягом з «Резерв+» та отримав відстрочку від мобілізації бронювання, до 20.10.2025. Адреса проживання вказана: АДРЕСА_1 .

На сторінці застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України (https://reserveplus.mod.gov.ua/) зазначено про те, що «Резерв +» - це мобільний застосунок від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних, у якому можна зручно та швидко оновити персональні дані без відвідування ТЦК, а також джерело інформації про те, які дані є у реєстрі військовозобов`язаних, призовників та резервістів Оберіг.

Згідно примітки до ст. 210 КУпАП, положення ст. ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, відповідач мав можливість перевірити дані позивача та пересвідчитись, у тому числі, за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у його відстрочці.

В кінці резолютивної частини постанови у графі «Копію постанови вислано поштовим зв`язком особі, щодо якої винесено» не зазначено дату надсилання копії вказаної постанови позивачу та не вказане документальне підтвердження відправлення, як зазначено у даній графі, а лише вказано, що надіслано Укрпоштою без зазначення номеру відправлення та долучення копії квитанції про відправлення, що свідчить про те, що позивачу не надсилалась копія даної постанови, отже він не був повідомлений про те, що його притягнули до адміністративної відповідальності.

Крім того, представник позивача посилається на те, що в оскаржуваній постанові не правильно вказано анкетні дані ОСОБА_1 , зокрема: п.4 освіта: відомості не вказано, однак ОСОБА_1 при уточненні своїх військово-облікових даних такі відомості повідомляв; п. 5 місце роботи і займана посада: не вказано місце роботи позивача, хоча останній повідомив про те, що він працює на посаді оператора розкрійного устаткування розкрійного цеху ТОВ «Науково виробниче підприємство «ТЕМП-3000» (виробництво військової форми, амуніції, бронежилетів та бронешоломів для оборонної галузі); п. 8 місце проживання: зазначено, що позивач проживає у с. Поділля Чортківського району Тернопільської області, хоча позивач, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (військово-обліковий документ «Резер+ » ), однак зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_2 (витяг з реєстру територіальної громади), проте у постанові не зазначено вулицю та номер будинку. Це свідчить про те, що на адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання останнього не надсилались повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 і не надсилалась копія постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності; п. 9 місце реєстрації: зазначено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак ці відомості недостовірні, оскільки позивач зареєстрований у будинку АДРЕСА_2 ; п. 10 сімейний стан: вказано, що позивач одружений, однак ці відомості недостовірні, оскільки станом на момент винесення даної постанови та на час подання позовної заяви позивач у шлюбі не перебував та не перебуває; п. 13 особа правопорушника засвідчується: вказано паспорт НОМЕР_1 , виданий Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області, однак вказані відомості недостовірні, оскільки на момент винесення даної постанови і на момент подання позовної заяви особу позивача посвідчує паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 21 червня 2024 року органом № 7310.

Також суд звертає увагу на те, що постанова № 1369 винесена 11 жовтня 2024 року. В її резолютивній частині зазначено, що у відповідності до ст.ст. 291, 292 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження - 13 жовтня 2024 року.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Однак, в оскаржуваній постанові зазначено, що вона набирає законної сили 13 жовтня 2024 року, тобто через три дні після її винесення, що порушує строки оскарження та набрання законної сили постановою, визначені Кодексом про адміністративні правопорушення.

Таким чином, усі перелічені вище неточності як то дати винесення, оскарження постанови, анкетні дані, кваліфікація правопорушення, ставлять під сумнів законність та обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд зазначає, що у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року , заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) вбачається, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.» Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (Справа Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02)).

Згідно ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема, підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку, якщо рішення суб`єкта владних повноважень буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки, в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, що відповідає нормам закону.

Згідно супровідного листа № 4/277 від березня місяця 2025 року (точна дата з даного письмового доказу не вбачається) ІНФОРМАЦІЯ_3 постанову №1369 від 18.10.2024 (дата вказана не правильна) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було направлено для примусового виконання Борщівському відділу ДВС у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Позивач дізнався про відкрите відносно нього виконавче провадження 07 квітня 2025 року, коли не зміг здійснити платіжну операцію в зв`язку з блокуванням його банківських карток та звернувся із заявою до Борщівського відділу ДВС щодо надання йому відомостей про наявність відносно нього будь-яких виконавчих проваджень, які могли б спричинити такі наслідки.

Отже, оскільки ОСОБА_1 вчасно не отримав копію постанови про адміністративне правопорушення №1369 від 11.10.2024, що жодним належним та допустимим доказом не спростував відповідач, позивач не мав можливості у встановлений законом процесуальний строк звернутися до суду з метою захисту свого порушеного права, а тому суд задовольняє клопотання про поновлення строку оскарження постанови.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів та виявлених порушень при винесенні оскаржуваної постанови, суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 210, 210-1, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72 - 77, 90, 161, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 1369 від 11 жовтня 2024 року.

Позов ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) про скасування постанови №1369 від 11 жовтня 2024 року, задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 11 жовтня 2024 року № 1369 про накладення адміністративного стягнення, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, а провадження по справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного судучерез Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з оригіналом

Суддя: /підпис/

Рішення набрало законної сили «____» ______________________року.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 608/841/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано «_____»_______________року

Секретар: