Справа № 500/1371/25
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/1371/25

13 травня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу соціального забезпечення №2 Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу соціального забезпечення №2 Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Чортківської РДА Тернопільської області, відділ соціального забезпечення №2 (м. Бучач), щодо відмови у виплаті допомоги при народженні дитини,

зобов`язати Управління соціального захисту населення Чортківської РДА Тернопільської області, відділ соціального забезпечення №2 (м. Бучач) призначити та виплачувати допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до відповідача із заявою від 09.08.2024 про призначення допомоги при народженні дитини. За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач рішенням від 04.09.2024 відмовив у призначенні вказаної допомоги у зв`язку з тим, що з дати народження дитини пройшло більше 12 місяців.

Ухвалою судді від 13.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

27.03.2025 до суду від Відділу соціального забезпечення №2 Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2021 (із змінами), та Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" №2811-ХІІ від 28.11.1992 (зі змінами) одноразова допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення на її призначення надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Вказує, що обмеження в строках звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, передбачені статтею 11 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" від 21.11.1992 та пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми встановлені для всіх громадян України.

Дослідивши подані письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивач є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 02 серпня 2016 року Бучацьким РВ УМВС України в Тернопільській області.

09.05.2023 позивач у місті Зволен Словацька Республіки народила сина ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

09.08.2024 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

Рішенням від 04.09.2024 відповідач відмовив у призначенні позивачу допомоги при народженні дитини у зв`язку з тим, що пройшло більше 12 місяців від дня народження дитини.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у призначенні допомоги при народженні дитини, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 3 Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про охорону дитинства", з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та іншими законами України.

Приписами частини першої статті 3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" від 21.11.1992 №2811-XII (далі - Закон №2811-XII) визначені види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

Відповідно до статей 10, 11 Закону №2811-XII, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 затверджено "Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми" (далі - Порядок №1751).

Згідно з пунктом 1 Порядку №1751 цей Порядок визначає умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", зокрема, допомога при народженні дитини (пункти 10-16 цього Порядку).

Пунктом 12 Порядку №1751 також встановлено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Так, відмовляючи в призначенні допомоги при народженні дитини відповідач виходив з того, що звернення за її призначенням надійшло пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи син позивача, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а за призначенням допомоги при народженні дитини позивач звернулася до відповідача 09.08.2024.

Тобто, позивачем пропущений встановлений законодавством строк 12 календарних місяців, з дати народження дитини для звернення за допомогою при її народженні.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач з об`єктивних причин не мала змоги звернутися до відповідача з відповідною заявою в межах встановленого строку, оскільки з 19.05.2022 перебувала за межами України.

Суд зауважує, що Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ХІ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому Указами Президента України неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який триває і на теперішній час.

Суд вважає, що введення в Україні воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, є об`єктивною та виключною обставиною, яка перешкоджала позивачу повернутися в Україну, щоб звернутися до відповідача з заявою за допомогою при народженні дитини в законодавчо визначений строк (12 календарних місяців з дня народження дитини).

Відтак, пропуск позивачем 12 місячного строку звернення з заявою про виплату допомоги при народженні дитини відбувся з об`єктивних, непереборних, виключних причин, що пов`язані з обставинами (військова агресія російською федерації проти України), які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі позивача та є дійсно істотними перешкодами для своєчасного вчинення відповідних дій. Відтак, зазначені причини визнаються судом поважними.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. І даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Крім того, наслідки взагалі будь-якої правової поведінки батьків дитини об`єктивно не можуть бути визнані вагомими причинами для позбавлення самої дитини потенційно належних їй грошових виплат від Держави України, у разі належності до громадянства цієї країни.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №591/610/16-а, від 07.04.2020 у справі №226/450/17.

При цьому, передбачене частиною сьомою статті 11 Закону №2811-XII та пунктом 12 Порядку №1751, положення, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини, не дає підстав стверджувати, що даний термін є присічним та не може бути поновленим при наявності поважних причин.

Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу та не перебування за місцем фактичного проживання, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Згідно статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У даній справі сам факт існування у позивача права на отримання соціальної допомоги при народженні дитини не оспорюється сторонами та передбачено діючим законодавством.

Керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що з урахуванням інтересів дитини та встановлених фактичних обставин, позивач має право на призначення допомоги при народженні дитини.

Враховуючи викладене, відмову відповідача у призначенні позивачу виплати допомоги при народженні дитини у зв`язку з пропуском 12 місячного строку звернення з відповідною заявою, за умови, що пропуск такого строку відбувся з об`єктивних, незалежних від волі позивача причин, не можна визнати обґрунтованою.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З метою захисту прав позивача суд вважає, що позов слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 04.09.2024 про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини та зобов`язати призначити таку допомогу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу соціального забезпечення №2 Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу соціального забезпечення №2 Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації про відмову у призначенні допомоги ОСОБА_1 при народженні дитини.

Зобов`язати Відділ соціального забезпечення №2 Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації призначити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу соціального забезпечення №2 Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 13 травня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач:

- Відділ соціального забезпечення №2 Управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Агнона, 3, м. Бучач, Чортківський р-н, Тернопільська обл., 48402, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.