Справа № 160/653/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 травня 2025 рокуСправа №160/653/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача в адміністративній справі №160/653/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 19.12.2022 № 33/24/С-9349, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 19.12.2022 № 33/24/С-9349, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» з урахуванням проведених платежів.

Виконавчий лист судом позивачу у цій справі не видавався.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну стягувача в адміністративній справі №160/653/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_2 помер, а заявник є його єдиним спадкоємцем.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

За викладених обставин, враховуючи норми ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення заяви по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво унормовано статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається за відповідним рішенням суду, незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Рішення суду у цій справі, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , призначеної по інвалідності за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", набрало законної сили 14.04.2023 року.

Виконання цього рішення суду зобов`язального характеру передбачало обов`язок відповідача вчинити такі дії: здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з грудня 2019 року, про що прийняти відповідне рішення/розпорядження/протокол; розпочати виплату позивачу перерахованої (збільшеної) пенсії; виплатити заборгованість з виплати пенсії за минулий час, розраховану як різницю між сумами пенсії, перерахованої на виконання судового рішення, та вже виплаченої пенсії, за період з грудня 2019 року до дня прийняття рішення про перерахунок пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, виконуючи добровільно це рішення суду, здійснило з 01.12.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 . Тоді ж відповідач склав розрахунок на доплату пенсії за минулий час, а саме за грудень 2019 року - травень 2023 року, у якому донарахував заборгованість в сумі 262835,42 грн. Відтоді ці кошти не виплачені через недостатність фінансування бюджету Пенсійного фонду України.

Між тим, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Упродовж 6 місяців після смерті ОСОБА_2 члени його сім`ї не зверталися за виплатою недоодержаної пенсії.

ОСОБА_1 , є сином померлого позивача ОСОБА_2 та прийняв спадщину після його смерті.

Суд зазначає, що спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували зокрема на військовій службі та службі цивільного захисту, та членів їх сімей, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Зміст статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Верховний Суд у постановах від 16.05.2023 року у справі №420/288/21, від 08.02.2024 року у справі № 420/5064/22, від 03.07.2024 року у справі №420/8083/20, від 17.07.2024 року у справі №420/24770/21, від 20.08.2024 року у справі №420/16965/21, від 19.09.2024 року у справі №500/620/20 у подібних правовідносинах, пов`язаних із застосування статей 52, 379 КАС України, вказав, що Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини 3 статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому підстави для заміни стягувача у виконавчому документі (виконавчому провадженні) відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача в адміністративній справі №160/653/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна