Справа № 640/13298/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення і радіомовлення України про визнання протиправним та скасування рішення, -
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державного комітету телебачення і радіомовлення України, в якому просить суд:
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2025 року дана адміністративна справа передана судді Сліпець Н.Є. для розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення і радіомовлення України про про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 10 березня 2025 року
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 06.10.2015.
Позивач здійснює торгівельну діяльність товарами релігійного призначення у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою перевірки фактів та обставин, зазначених у заяві ОСОБА_2 від 04.06.2019 щодо розповсюдження видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, працівниками Держкомтелерадіо проведено перевірку.
За результатами перевірки посадовою особою Держкомтелерадіо 10.07.2019 складено протокол №16 про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави агресора, тимчасово окупованої території, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України «Про видавничу справу».
Зі змісту Протоколу №16 судом встановлено, що 11.05.2019 о 18 год. 00 хв. ФОП ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 здійснила розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, а саме: «45 татуировок менеджера. Правила российского руководителя». Максим Батырев. Москва, Манн, ОСОБА_3 и АДРЕСА_1 , ISBN НОМЕР_1 .
Позивач ознайомлена зі змістом протоколу та його копію отримала 10.07.2019, що підтверджується її підписом у самому протоколі.
Рішення отримано позивачем 11.07.2019, що підтверджується її особистим підписом на листі Держкомтелерадіо від 11.07.2019 №2629/17/11

Позивач вважає вищевказане рішення про накладення адміністративно-господарського штрафу протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні засади видавничої справи, порядок організації та провадження видавничої діяльності, виготовлення та розповсюдження видавничої продукції, умови взаємовідносин і функціонування суб`єктів видавничої справи, визначає Закон України Про видавничу справу від 05.06.1997 №318/97-ВР, який відповідно до Конституції України покликаний сприяти національно-культурному розвитку українського народу, громадян України всіх національностей, утвердженню їх духовності та моралі, доступу членів суспільства до загальнолюдських цінностей, захисту прав та інтересів авторів, видавців, виготовлювачів, розповсюджувачів і споживачів видавничої продукції (далі - Закон України №318/97-ВР).

Згідно з ч.5 ст.5 Закону України №318/97-ВР, державне регулювання і контроль у видавничій сфері здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у видавничій сфері (далі - уповноважений орган).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 №341 затверджено Положення про Державний комітет телебачення і радіомовлення України, який є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України (далі - Положення).

Держкомтелерадіо є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сфері.

Згідно з підпунктами 12, 122, 123 пункту 4 Положення, Держкомтелерадіо вживає разом з іншими органами державної влади заходів до обмеження доступу видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, згідно із законодавством; приймає на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб рішення про накладення штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу; вилучає з обігу видавничу продукцію, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу.

Статтею 25 Закону України №318/97-ВР встановлено, що розповсюдження видавничої продукції може здійснюватися шляхом її реалізації (продажу) в роздрібній та оптовій торгівлі, безоплатного розповсюдження чи обміну на договірних засадах.

Вивезення за межі України і ввезення в Україну видавничої продукції здійснюється відповідно до законодавства України.

В свою чергу, розповсюджувач видавничої продукції - суб`єкт господарювання, що здійснює розповсюдження видавничої продукції (п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України №318/97-ВР).

Згідно з положеннями ст. 26 Закону України №318/97-ВР розповсюджувач зобов`язаний: здійснювати свою діяльність відповідно до законодавства України; подавати у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку державну статистичну звітність про вивезення за межі України і ввезення видавничої продукції в Україну.

Статтею 28 Закону України №318/97-ВР, встановлено обмеження права у видавничій справі.

Відповідно до вказаної статті, у видавничій справі забороняється:

випускати у світ, виготовляти та/або розповсюджувати продукцію, що містить матеріали (висловлювання, заклики тощо), зміст яких спрямований на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення;

випускати у світ, виготовляти та/або розповсюджувати продукцію, що містить популяризацію або пропаганду органів держави-агресора та їх окремих дій, що створюють позитивний образ працівників держави-агресора, працівників радянських органів державної безпеки, виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України;

випускати у світ, виготовляти чи розповсюджувати продукцію, яка містить інформацію, віднесену до недобросовісної реклами, рекламу з використанням шаржування державних символів України (Державного Герба, Державного Прапора, Державного Гімну) у будь-якому вигляді;

випускати у світ, виготовляти чи розповсюджувати видавничу продукцію, що містить інформацію, дані, відомості, поширення та/або розповсюдження яких заборонено законодавством;

випускати у світ, виготовляти чи розповсюджувати видавничу продукцію, обіг якої заборонено законодавством;

розповсюджувати видавничу продукцію без дозволу її власника (співвласників), а також з порушенням законодавства України з питань інтелектуальної власності.

Суб`єкти видавничої справи не мають права розголошувати дані, що становлять державну або іншу таємницю, яка охороняється законодавством.

Порушення вимог щодо додержання стандартів, норм і правил тягне за собою встановлену законодавством відповідальність.

Розповсюджувач не має права на розповсюдження вітчизняної видавничої продукції, виданої з порушенням законодавства України та ввезеної з-за кордону, яка підпадає під обмеження, визначені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.28-1 Закону України №318/97-ВР, видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, крім видавничої продукції, що ввозиться громадянами в ручній поклажі або супроводжуваному багажі загальною кількістю не більше 10 примірників.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, забезпечує реалізацію цього Закону шляхом видачі (відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання) дозволу на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, на митну територію України (далі - дозвіл).

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до законів України Про адміністративні послуги, Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з ч.ч. 24-26 ст.28-1 Закону України №318/97-ВР, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, веде реєстр видавничої продукції держави-агресора, дозволеної до ввезення та розповсюдження на території України, забезпечує його розміщення на своєму офіційному веб-сайті та єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, тягне за собою застосування до розповсюджувачів такої продукції адміністративно-господарських санкцій у формі накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат за кожен випадок такого розповсюдження, вчиненого вперше, та у розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат за кожен наступний випадок такого розповсюдження.

Рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною двадцять першою цієї статті, приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. Мотиви та обґрунтування щодо визначення розміру адміністративно-господарського штрафу мають міститися в рішенні про накладення штрафу.

Видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, вилучається з обігу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд, з аналізу наведених положень законодавства, доходить наступних висновків.

По-перше, Держкомтелерадіо є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сфері та наділений повноваженнями щодо накладення адміністративно-господарських штрафів та вилучення видавничої продукції, у випадку її розповсюдження з порушенням чинного законодавства.

По-друге, видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, крім видавничої продукції, що ввозиться громадянами в ручній поклажі або супроводжуваному багажі загальною кількістю не більше 10 примірників.

Тобто, виняток щодо відсутності необхідності отримання спеціального дозволу стосується лише ввезення громадянами в ручній поклажі або супроводжувальному багажі видавничої продукції в кількості не більше 10 примірників. Оскільки розповсюджувачами видавничої продукції можуть бути лише суб`єкти господарювання, а ввезення видавничої продукції в кількості до 10 примірників без відповідного дозволу можливе лише громадянами, то будь яке розповсюдження видавничої продукції, що виготовлена на території Російської Федерації, можливе лише за наявності спеціального дозволу.

По-третє, за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу застосовується адміністративно-господарський штраф.

Суд зазначає, що факт розповсюдження ФОП ОСОБА_1 видавничої продукції, що виготовлена в Російській Федерації без відповідного дозволу підтверджується протоколом №16. Відповідальність, передбачена положеннями статті 28-1 Закону України №318/97-ВР застосовується за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу.

У даному випадку адміністративно-господарський штраф застосовано відповідачем безпосередньо за розповсюдження видавничої продукції, яка має походження або виготовлена та ввезена з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу.

Окрім цього, суд враховує, що наказом Держкомтелерадіо від 27.04.2017 №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.05.2017 за №670/830538, затверджено Положення про Реєстр видавничої продукції держави-агресора, дозволеної до ввезення та розповсюдження на території України (далі - Положення №73), яке визначає вимоги щодо формування, ведення та внесення змін до Реєстру видавничої продукції держави-агресора, дозволеної до ввезення та розповсюдження на території України (далі - Реєстр), а також отримання відомостей з нього.

Згідно з п.1 розділу V Положення №73 інформація, що міститься в Реєстрі, є відкритою та розміщується на офіційному веб-сайті Держкомтелерадіо та Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Тобто, інформація щодо видавничої продукції держави-агресора, яка дозволена до ввезення та розповсюдження на території України є відкритою та доступною для розповсюджувачів видавничої продукції.

Дослідивши дані Реєстру на офіційному веб-порталі Держкомтелерадіо суд встановив, що на видавничу продукцію, яка вказана в протоколі №16 та в рішенні №15, Держкомтелерадіо не надавався дозвіл на ввезення та розповсюдження на території України.

З огляду на наведене, твердження позивача про те, що товар, вказаний в протоколі, та визначений за індивідуальними ознаками ISBN № 978-5-00146-072-5, знаходиться в Реєстрі, не є дійсним.

Крім того, твердження позивача щодо відсутності книги «45 татуировок менеджера. Правила российского руководителя». Автор Максим Батырев, Издательство Манн, ОСОБА_3 и Фербер, 2019, ISBN НОМЕР_1 в реалізації також не відповідає дійсності, оскільки підтверджується квитанцією про придбання цієї книги (чек №56 від 11.05.2019, квитанція про оплату книги (платіж на суму 415 грн 00 коп, RRN: 57)).

Також не знаходить свого підтвердження посилання позивача на те, що копія оскаржуваного рішення взагалі не містить підпису посадової особи Держкомтелерадіо, що його винесла, оскільки, як вбачається з долученої до позовної заяви позивачем копії рішення, так і долученої копії до відзиву на позовну заяву, вказане рішення підписане заступником Голови Держкомтелерадіо Білоусом М.А., який є посадовою особою, яка розглядала справу, та скріплене печаткою у відповідності до вимог Порядку накладення штрафів.

Стосовно твердження позивача, що протокол складений всупереч вимогам Закону, після спливу значного проміжку часу, суд звертає увагу на наступне.

Порядок накладення Державним комітетом телебачення і радіомовлення України адміністративно-господарських штрафів затверджено наказом Держкомтелерадіо від 17.10.2017 №384, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.11.2017 за №1367/31235 (далі - Порядок накладення штрафів).

Відповідно до п. 3 Порядку рішення про накладення штрафу приймаються уповноваженими посадовими особами Держкомтелерадіо в межах, визначених статтею 28-1 Закону, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. У таких зверненнях можуть міститься докази щодо розповсюдження видавничої продукції без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону.

Уповноважені посадові особи Держкомтелерадіо зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати такі звернення, перевіряти викладені в них факти та виїжджати на місця для перевірки викладених у зверненнях обставин.

За результатами перевірки уповноважені посадові особи Держкомтелерадіо оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, доказами можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність обставин, що обґрунтовують накладення штрафу, встановлені на підставі пояснень юридичних та фізичних осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів.

У випадку, якщо за результатами перевірки викладені у зверненнях факти не підтверджуються, уповноважені посадові особи Держкомтелерадіо повідомляють про це суб`єкта звернення у письмовій формі.

Згідно із п. 4 Порядку штраф накладається на суб`єктів господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через рік з дня його вчинення.

Підставою для накладення штрафу є протокол про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону (далі - протокол про накладення адміністративно-господарського штрафу) (додаток 1), який складається за місцем вчинення порушення .

Відповідно п. 9 Порядку накладення штрафів уповноважена посадова особа Держкомтелерадіо передає матеріали справи посадовій особі Держкомтелерадіо, яка уповноважена приймати рішення про накладення штрафів за порушення вимог законодавства щодо розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону не пізніше 5 робочих днів з дня складання протоколу про накладення адміністративно-господарського штрафу та додатків до нього.

Пунктами 13-14 Порядку накладення штрафів визначено, що штраф має бути сплачений не пізніше 15 робочих днів з дня отримання суб`єктом господарювання копії рішення. У разі оскарження рішення протягом 10 робочих днів з дня його отримання суб`єктом господарювання, щодо якого воно прийняте, його дія зупиняється.

Матеріалами справи підтверджено, що правопорушення позивачем вчинено 11.05.2019 року, протокол складено 10.07.2019 року, а рішення прийнято 11.07.2019 року.

Тобто, враховуючи вищевказані норми Порядку від 17.10.2017 №384, відповідачем не було порушено строків притягнення позивача до відповідальності.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку про наявність порушення ФОП ОСОБА_1 положень статті 28-1 Закону України №318/97-ВР.

З огляду на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законодавством, відтак Рішення №23 про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави агресора, тимчасово окупованої території, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України Про видавничу справу, яким застосовано до позивача адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в розмірі 41730,00 грн. є правомірним, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до положень ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі на користь позивача стягненню не підлягають

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 255,257- 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Державного комітету телебачення і радіомовлення України (01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 2, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець