Справа № 500/1404/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1404/25

13 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській (далі - ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 31.01.2025 №65 про відмову позивачу у призначенні пенсії;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити позивачці пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) з 03.12.2024.

Позов обґрунтований тим, що позивач звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Тернопільській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII, подавши необхідні документи. Оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 31.01.2025 їй відмовлено у призначенні пенсії через те, що не підтверджено період проживання на території зони посиленого радіологічного станом на 01.01.1993 не менше 4 років.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача 2 та вказує, що має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, оскільки з 27.10.1982 по 20.05.2010 проживала у місті Заліщики по вулиці Устименка, 18, у тому числі з 25.08.1987 по 21.06.1991 без реєстрації, яке в зазначений період часу відносилось до переліку населених пунктів, віднесених до зони посиленого радіологічного контролю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Заліщицької міської ради від 15.11.2024 вих. №1196 та актом про фактичне місце проживання без реєстрації від 20.11.2024. Недолік в написанні прізвища у виданому ОСОБА_2 посвідченні як особі, яка постійно проживали або постійно працювала у зоні посиленого радіологічного контролю (на що зауважив відповідач 2), підтверджено Департаментом соціального захисту населення Тернопільської обласної військової адміністрації.

Позивач має необхідний страховий стаж не менше 27 років, досягла 55 років, постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 13 років, тому вважає, що виконуються усі умови для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

З огляду на такі обставини та відмову у призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У додаткових поясненнях, направлених суду на виконання вимог ухвали суду від 17.03.2025, представник позивача зазначив, що період навчання ОСОБА_3 з 25.08.1987 по 21.06.1991 у Тернопільському інституті народного господарства не може спростувати тих фактів, що вона проживала у цей період у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії по 31.07.1986, та станом на 01.01.1993 не менше 4 років. Вважає, що наявність відповідного посвідчення є достатньою підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку (а.с.15).

ГУ ПФУ в Тернопільській області у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує. Вказує, що ОСОБА_1 станом на 01.01.1993 прожила (пропрацювала) 2 роки 10 місяців 11 днів у зоні посиленого радіологічного контролю (при необхідних не менше 4 років), тобто права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку особа не набула.

Звертає увагу, що до матеріалів пенсійної справи долучено посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю 4 категорії, в якому прізвище не відповідає прізвищу позивача, а саме зазначено « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_4 ». Просить у позові відмовити (а.с.20-21).

У строк, встановлений судом, від ГУ ПФУ в Сумській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач 2 проти позову заперечує та зазначає, що за наданими документами право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII відсутнє, оскільки недотримана умова проживання станом на 01.01.1993 у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 роки. Наявне посвідчення підтверджує лише статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської аварії. У задоволені позовних вимог просить відмовити (а.с.37-39).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.01.2025 звернулася з заявою до ГУ ПФУ в Тернопільській області про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. До заяви долучила копії документів, необхідних для призначення пенсії, перелік яких наведений у розписці-повідомленні (а.с.26).

Розгляд заяви від 24.01.2025 провадився за принципом екстериторіальності ГУ в Сумській області, рішенням якого від 31.01.2025 №65 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII (а.с.8). Листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 04.02.2025 позивача повідомлено про рішення про відмову у призначенні пенсії з наданням копії відповідно рішення (а.с.8).

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що вік заявниці на дату звернення 55 років.

Наявний страховий стаж особи становить 33 роки 01 місяць 22 дні.

У рішенні зазначено, що ОСОБА_1 прожила і пропрацювала в зоні посиленого радіологічного контролю 24 роки 10 місяців 11 днів, в тому числі станом на 01.01.1993 прожила (пропрацювала) 2 роки 10 місяців 11 днів, тобто права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку особа не набула, оскільки станом на 01.01.1993 не прожила (відпрацювала) 4 роки.

Враховуючи викладене, пенсійний орган відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-XII. Ще у рішенні відповідач 2 зауважив до матеріалів пенсійної справи долучено посвідчення громадянки, яка постійно проживала або постійно працювала у зоні посиленого радіологічного контролю, яке не відповідає прізвищу заявниці.

ОСОБА_1 вважає, що відмова ГУ ПФУ в Сумській області у призначенні їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку є протиправною, порушує її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Приписами пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - зменшення віку передбачено на 2 роки* та додатково 1 за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз наведених положень Закону свідчить, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійного проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону (частини друга та третя статті 55 Закону №796-XII).

Виходячи зі змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони посиленого радіологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.

За умовами частини першої статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

Призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII.

Положення Закону №796-ХІІ за дотриманням умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше 5 років, та, відповідно, необхідний стаж.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

У підпункті 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1 наведено перелік документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи, а саме:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;

для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Житомирською або Київською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Таким чином, підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні радіаційного забруднення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Товсте, Чортківський район, Тернопільської області (а.с.26 зворот).

Щодо реєстрації місця проживання позивача у місті Заліщики Чортківського району Тернопільської області, то виконавчим комітетом Заліщицької міської ради надано довідку від 15.11.2024, згідно з якою ОСОБА_1 була зареєстрована за місце проживанням у АДРЕСА_1 , у такі періоди:

з 27.10.1982 по 25.08.1987,

з 21.06.1991 по теперішній час (а.с.25).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи місто Заліщики було віднесене до зони посиленого радіологічного контролю.

Для отримання права на пільгу призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку (зменшення необхідного стажу) суд має встановити факт проживання позивача з 26.04.1986 по 01.01.1993 не менше 4 років. При виконанні цієї умови, у разі проживання особи з 26.04.1986 по 31.07.1986 у зоні посиленого радіологічного контролю виникає право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку 2 роки, а в разі проживання до 01.01.1993 не менше 4 років - наявне право на пільгу щодо зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожні 3 роки проживання/роботи).

ОСОБА_1 надала до заяви про призначення пенсії акт про фактичне місце проживання від 20.11.2024 про те, що вона з 25.08.1987 по 21.06.1991 проживала за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації (а.с.24 зворот).

Водночас матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 1987 року по 1991 рік навчалася в Тернопільському інституті народного господарства, що вбачається з диплома серії НОМЕР_1 від 02.07.1991 (а.с.17). Відтак позивач фізично не могла постійно перебувати у місті Заліщики, що узгоджується й з відомостями про відсутність реєстрації її місця проживання у період навчання у місті Заліщики.

Місто Тернопіль не віднесено до Переліку населених пунктів, що зазнали дії радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак період навчання в місті Тернополі з 01.09.1987 по 17.06.1991 не може бути зарахований як період постійного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Суд враховує, що зареєстрованим місцем проживання позивача з 27.10.1982 по 25.08.1987 та з 21.06.1991 було місто Заліщики, проте пільга надається особам, які фізично перебували у місцях, що зазнали дії радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, у період з 26.04.1986 по 01.03.1993 не менше 4 років.

Оскільки період навчання позивача з 01.09.1987 по 17.06.1991 в Тернопільському інституті народного господарства не може бути зарахований до періоду перебування (проживання/навчання/роботи) на території зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому період з 26.04.1986 по 01.01.1993 складає менше 4 років, що свідчить про відсутність у позивача пільги для призначення пенсії по віку.

При вирішенні цього спору суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновки Верховний Суд щодо застосування норм права, зокрема, викладені в постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 572/245/17 та від 17.06.2020 у справі № 572/456/17, від 11.11.2024 у справі №460/19947/23, які зводяться до того, що підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні радіаційного забруднення.

Крім того, у постановах від 19.09.2019 у справі № 556/1172/17, від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23, від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22, від 02.10.2024 у справі № 500/551/23 Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що доказами, долученими до матеріалів справи, не підтверджено факт постійного проживання (роботи) позивача на території гарантованого добровільного відселення понад 4 роки станом на 01.01.1993 (менше 3-х років), що має наслідок недотримання умови для зниження пенсійного віку згідно статті 55 Закону № 796-ХІІ; відтак ОСОБА_1 не має права ні на зниження пенсійного віку за початковою величиною (2 роки), ні за додатковою величиною (1 рік за 3 роки проживання).

Обставини щодо наявності у позивача необхідного страхового стажу в такому випадку вже не мають жодного правового значення.

Територіальні органи Пенсійного фонду України при вирішенні питання про призначення пенсії на пільгових умовах мають перевірити фактичне постійне проживання чи працевлаштування саме на території, які віднесені до зони посиленого радіологічного контролю, про що заявник має надає відповідні довідки. У цій справі, перевіряючи факт наявності підстав для призначення позивачці пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідач 2 встановив відсутність достатнього періоду фактичного проживання ОСОБА_1 на території, яка віднесена до зони посиленого радіологічного контролю, для зменшення пенсійного віку, відтак, діяв правомірно та обґрунтовано.

При цьому, суд вважає, що наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) дає їй право користування пільгами для такої категорії осіб, проте не свідчить, що ОСОБА_1 набула права на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Також суд зауважує, що у підпункті 7 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено перелік документів, що додаються до заяви про призначення пенсії за віком, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку (наведений у рішенні вище). Враховуючи цей перелік документів, що подається особою для призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку, суд зауважує, що наявність посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи не є безумовною і єдиною підставою для призначення пенсії на підставі положень пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII. Вагомим у цьому випадку є встановлений факт фізичного перебування особи на території радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або роботою на цій території.

Наведене узгоджується з правою позицією Верховного Суду відображеною, зокрема, у постановах від 11.03.2024 у справі №500/2422/23, від 11.11.2024 у справі №460/19947/23.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2024 у справі №460/19947/23, серед іншого, зазначив, що оскільки навчання зазвичай є тривалим періодом, протягом якого особа постійно перебуває (проживає) в певному місці, такі періоди можуть бути прирівняні до постійного проживання або роботи в зоні радіаційного забруднення і враховані під час призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, лише за умови, що останні безпосередньо проходили в забрудненій зоні і зазначене буде підтверджено відповідними документами, які однозначно вказують на місцезнаходження позивача у радіоактивній зоні протягом відповідного періоду

Представник позивача навів у позові посилання на постанови Верховного Суду України та Верховного Суду, відповідно до яких єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи або учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право на користування передбаченими законом пільгами, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Суд відхиляє посилання позивача на такі висновки Верховного Суду, оскільки, по-перше, суд враховує останні та актуальні постанови суду касаційної інстанції, а по друге, обставини у цій справі та у справах, зазначених позивачем з метою обґрунтування позовних вимог, виникли за різних фактичних обставин, у різні періоди часу та з урахуванням різного законодавчого регулювання та його застосування, а тому не можуть бути прикладом іншого правозастосування.

Недолік у зазначені прізвища позивача у посвідченні, виданому ОСОБА_1 як громадянці, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіологічного контролю, не був підставою для відмови у призначенні пенсії заявниці і суд не ставить під сумнів належність такого документа саме позивачу. Проте наявність такого посвідчення за вказаних вище мотивів не є достатньою підставою для призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження періоду постійного фізичного проживання/роботи позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше чотирьох років, як того вимагає Порядок №22-1 та стаття 55 Закону №796-ХІІ, відсутні підстави для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796-ХІІ. У позові слід відмовити.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 243-246, 255, 258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вулиця Степана Бандери, 43, місто Суми, 40009, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 13 травня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.