Справа № 626/699/25
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/699/25
Провадження № 2-а/626/17/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2025 м.Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Івашкіній Т.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кравченко Вікторія Вікторівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06.02.2025 року відносно нього ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП №22 та накладено штраф в розмірі 17000 грн. Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 22 від 06.02.2025 року підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог діючого законодавства та його прав. Він не був присутній на розгляді справи про адміністративне правопорушення та на день звернення із позовною заявою до суду постанову про притягнення до адміністративної відповідальності не отримав. Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури, оскільки наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Всупереч вимог чинного законодавства його взагалі не було повідомлено про розгляд справи, чим позбавлено можливості реалізувати права, гарантовані Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством. В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП №22 від 06.02.2025 року відповідач зазначає, що він, будучи військовозобов`язаним, не уточнив протягом 60 днів, а саме до 17.07.2024, з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Проте, приміткою у ст. 210 КУпАП визначено, що положення ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. З оскаржуваної постанови не вбачається доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП №22 від 06.02.2025 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить опису протиправних дій, які він ніби-то припустився відповідно кваліфікації за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідачем протиправно винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №22 від 06.02.2025 року та не дотримано приписів законодавства України. Позивач ОСОБА_1 просить:

-скасувати постанову № 22 від 06.02.2025 року винесену ІНФОРМАЦІЯ_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17000 гривень.

Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 31.03.2025 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у адміністративній справі № 626/699/25; витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_5 належним чином засвідченні копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кравченко В.В. в судове засідання не з`явились. Представник позивача звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій повідомила про підтримання заявлених позовних вимог.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про час та дату його проведення повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідач відзив на позовну заяву та витребувані ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 31.03.2025 року належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП не надав, зважаючи на що суд відповідно до ч.6 ст.162 КАСУ вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 06.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 22 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 03.02.2025 року об 11 годині 45 хвилин під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виявлено факт порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особливий період в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «По військовий обов`язок і військову службу» не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень (а.с.9).

Щодо доводів позивача про можливість отримання відповідачем персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» - введено воєнний стан на всій території України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався відповідними Указами та є діючим на час ухвалення рішення судом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, у новій редакції викладено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме встановлено, що громадяни зобов`язані, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

З огляду на вищенаведене, законодавством визначений період для уточнення даних з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі по тексту - Закон № 1951 VІІІ), Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів це - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Згідно ч.5 ст.5 зазначеного вище Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень, зокрема, є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно ч.ч.8,9 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до частини 3 ст. 14 Закону №1951-VIII актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують відповідну інформації наведено у абзацах 3-20 частини 3 статті 14 Закону №1951-VIII.

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено які саме відомості віднесено до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста; частина 1 містить пункти 1-34, які стосуються персональних даних призовника.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема, належать:

7) місце проживання та місце перебування;

7-1) номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 3 ст.14 вказаного вище Закону передбачено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від:

2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 1-7 (щодо місця проживання та перебування), 9, 9-1, 14, 21, 26 частини першої статті 7 цього Закону.

10) Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені у пунктах 1-7 (щодо місця проживання та перебування), 9, 9-1, 14, 15, 15-1, 20, 20-1, 21, 24, 26, 27, 32 частини першої статті 7 цього Закону;

15) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, - відомості, зазначені у пунктах 7 (щодо місця проживання та перебування), 7-1 ( щодо номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти), 8, 8-1, 11, 17, 33 частини першої статті 7 цього Закону.

17) централізованої системи державних установ, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, - відомості, зазначені у пунктах 1-4, 7(щодо місця проживання та перебування), 13, 16-2, 25 частини першої статті 7 цього Закону.

Отже, враховуючи наведені вище положення Закону, відповідач мав можливість отримати персональні відомості позивача, передбачені п.п7, 7-1 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (щодо місця проживання та місця перебування; номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти) шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Частиною 2 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Суд зауважує, що в оскаржуваній постанові № 22 від 06.02.2025 року не зазначено, які саме відомості (персональні дані) не були уточнені ОСОБА_1 і які не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Крім того, відповідачем не доведено, що ним вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказів на підтвердження дотримання відповідачем процедури розгляду адміністративної справи, а саме: повідомлення про дату та час її розгляду, роз`яснення особі прав, з`ясування відповідачем обставин, передбачених ст.280 КУпАП, на що посилається в обгрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 , суду не надано.

Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, що узгоджується із правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, сформульованою у постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом надання відповідних доказів.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Суд зауважує, що відповідачем не виконано ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 31.03.2025 року в частині надання витребуваних судом засвідчених копій матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є суб`єктом владних повноважень, не надав належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували факт правомірності винесення оскаржуваної постанови № 22 від 06.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУПАП.

Відповідно до п.3) ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 - скасування постанови № 22 від 06.02.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до ст.139 КАС України понесені позивачем по справі судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок слід покласти на відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст. ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від імені та в інтересах якого діє адвокат Кравченко Вікторія Вікторівна, до ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП № 22, винесену 06.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_8 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя