Справа № 620/217/25
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/217/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України, як відповідального виконавця та розпорядника коштів нижчого рівня, щодо відмови у виплати ОСОБА_1 доплати пенсії в розмірі 84265,09 грн., нарахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 у справі № 620/8378/22;

- стягнути з Пенсійного фонду України, як відповідального виконавця та розпорядника коштів нижчого рівня, на користь ОСОБА_1 доплати пенсії в розмірі 84265,09 грн., нарахованої Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 у справі № 620/8378/22, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2021 № 4901-VI.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості на виконання судового рішення в розмірі 84265,09 грн. за окремою бюджетною програмою. Позивач вважає, що необхідно стягнути з відповідача на його користь нараховану суму грошових коштів у розмірі 84265,09 грн., яка є власністю позивача і забезпечена судовим рішенням.

Відповідачем було подано відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що суб`єкт владних повноважень не може бути зобов`язаний виконувати судове рішення, яке набрало законної сили, шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. Зазначає, що відсутні підстави для стягнення інфляційних збитків на користь позивача.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач є розпорядником коштів в сумі 84265,09 грн., які нараховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, є власністю позивача і мають бути стягнуті з Пенсійного фонду України на користь позивача.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі № 620/8378/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю, Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які полягають у відмові провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № від 29.06.2022 про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.12.2019. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які полягають у відмові провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № від 27.07.2022 про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.06.2021. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які полягають у відмові провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 45 від 29.06.2022 станом на 08.02.2016. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУНП в Чернігівській області від 29.06.2022 № про розмір грошового забезпечення з 01.12.2019 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок, пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУНП в Чернігівській області від 27.07.2022 № про розмір грошового забезпечення з 01.06.2021 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 45 від 29.06.2022, виданого ГУНП в Чернігівській області, з 08.02.2016 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108608715).

На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було проведено перерахунок пенсії з лютого 2016 року по травень 2023, заборгованість становить 84265,09 грн. (а.с. 9).

Листом від 05.11.2024 № 15630-15418/С-02/8-2500/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача, що виплата заборгованості буде проведена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат (а.с. 12).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно статті 52 Закону № 2262-ХІІ особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

За приписами статті 8 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пунктом 4 Положення № 280 передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (підпункт 4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 6).

Згідно пункту 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Відповідно до підпункту 7 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/2648 (далі - Положення № 28-2), головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, пунктом 1 Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 (далі - Порядок № 1279), передбачено, що вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

При цьому механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком № 1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України безпосередньо у процедурі виплати пенсії.

Відповідно до пункту 12 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (далі - Порядок № 1596) органи Пенсійного фонду (головні управління Пенсійного фонду України в областях, м. Києві) на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів.

Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду.

Пунктом 13 Порядку № 1596 визначено, що під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України.

Згідно пункту 14 Порядку № 1596 на підставі складених документів Пенсійний фонд України проводить протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.

Тобто, виходячи із вказаних норм, обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Водночас, згідно пункту 3 частини першої статті 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) одними з джерел формування коштів Пенсійного фонду є кошти державного бюджету, саме за рахунок яких, згідно статті 8 Закону № 2262-ХІІ і здійснюється виплата пенсій, призначених відповідно до вказаного Закону.

У свою чергу, порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду встановлюється правлінням Пенсійного фонду (частина четверта статті 71 Закону № 1058-ІV).

На виконання зазначеної норми постановою Правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 затверджено Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України (далі - Порядок № 21-2), згідно пункту 7 Розділу ІІ якого передбачено, що за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету. Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

При цьому, згідно із пунктом 4 Розділу ІІ, пунктом 1 Розділу VІІ Порядку № 21-2 кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених саме законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Бюджет Пенсійного фонду з урахуванням пункту 12 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV затверджується Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно із пунктом 1 розділу ІХ «Виконання бюджету Пенсійного фонду» Порядку № 21-2 фінансування пенсійних виплат здійснюється відповідно до щомісячного Плану-графіка поденного фінансування виплати пенсій і видатків на утримання апарату Фонду.

У свою чергу, згідно пункту 9 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1465 (далі - Порядок № 1465), асигнування з державного бюджету, які виділяються для фінансування виплат Фонду, і кошти Фонду, що надходять на видаткові рахунки, Фонд розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій, житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, соціальних та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, а також видатків головним управлінням Фонду згідно з потребою на виплату допомоги на поховання, відрахувань з пенсії та інших виплат, недоотриманих виплат, перерахування частини пенсії установам (закладам), у яких пенсіонери перебувають на повному державному утриманні, установам за місцем відбування покарання, на оплату послуг, пов`язаних з виплатою і доставкою пенсії, житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, та інших виплат уповноваженими організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, на оплату послуг АТ «Ощадбанк» (комісійних винагород, витрат, пов`язаних з підкріпленням кас банку для пенсійних виплат і для забезпечення готівкою відокремлених підрозділів (філій, представництв, відділень тощо) уповноваженої організації, якими надаються послуги із безпосередньої виплати і доставки пенсій, грошової допомоги їх одержувачам за місцем проживання в межах України) та інших витрат.

Таким чином, виходячи з аналізу вказаних норм, Пенсійний фонд України, на виконання своїх повноважень, визначених Положенням про Пенсійний фонд України, у відповідності до Порядку № 1465 та зазначених вище норм Порядку № 1596 здійснює фінансування пенсій саме шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам, в Пенсійному фонді України не створено. Повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомості тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсії та підписувати їх Пенсійний фонд не має.

Централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо, призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Перерахування коштів під час фінансування здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів, сформованими і підписаними головними управліннями.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на наявність спеціальних правових норм Кодексу адміністративного судочинства України (статті 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, в тому числі шляхом заявлених подібних позовних вимог до іншого суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що права позивача щодо перерахунку його пенсії за період з 08.02.2016 по 31.05.2023 були захищені в судовому порядку у справі № 620/8378/22 обраним позивачем способом, а саме шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУНП в Чернігівській області від 29.06.2022 № про розмір грошового забезпечення з 01.12.2019 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок, пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУНП в Чернігівській області від 27.07.2022 № про розмір грошового забезпечення з 01.06.2021 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 45 від 29.06.2022, виданого ГУНП в Чернігівській області, з 08.02.2016 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду позивачу проведено перерахунок пенсії з лютого 2016 року по травень 2023 року, згідно якого заборгованість становить 84265,09 грн.

Разом з тим, подальше прийняття судового рішення про стягнення такої ж суми з іншого суб`єкта владних повноважень, в даному випадку Пенсійного фонду України, не відміняє обов`язковість виконання судового рішення у справі № 620/8378/22, водночас призводить до винесення другого судового рішення, що фактично стосується перерахунку пенсії позивача за той самий період (з 08.02.2016 по 31.05.2023) за тих самих підстав (перерахунок на підставі довідок ГУНП в Чернігівській області), однак заявленого не до територіального (за місцем обслуговування), а до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Щодо інфляційних витрат та трьох відсотків річних, то суд зазначає таке.

За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Стягнення з боржника інфляційних втрат регулюється статтею 625 Цивільного кодексу України, відповідно до частини другої якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу норм частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Законодавцем окреслено, що грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо, які мають бути виражені у грошових одиницях.

Поряд з цим, як зазначалось вище, стягнення інфляційних втрат регулюється статтею 625 Цивільного кодексу України.

Суд вважає, що за змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.07.2018 в справі № 2а-11853/10/1570.

За результатами системного аналізу законодавчих приписів, які регулюють спірні правовідносини, та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність цивільно-правових відносин між позивачем та (відповідачем), як суб`єктом владних повноважень, відсутність цивільно-правового порушення з боку відповідача, який мав би складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

Таким чином, в даній справі у відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку статті 11 Цивільного кодексу України, як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України, а відтак, відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Зобов`язання щодо сплати заборгованості по пенсії, яке виникає із судового рішення до цих зобов`язань не відноситься, а тому до цих правовідносин та зобов`язань не може застосовуватись положення статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України, тому положення вказаної статті не підлягають застосуванню до спірних правовідносин - правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем, є публічними, а не цивільно-правовими.

Отже, підстави для стягнення на користь позивача суми 3% річних та втрат від інфляції відсутні.

Аналогічні правові висновки щодо застосування вказаних норм права викладені в постановах Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 807/542/17, від 27.08.2020 у справі № 804/871/16, від 26.07.2021 у справі № 712/23614/12.

Разом із тим, і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13-ц погодилась з позицією суду апеляційної інстанції, який вказав на те що, приписи статті 625 Цивільного кодексу України не застосовуються до трудових правовідносин, сімейних та інших правовідносин, які регулює спеціальне законодавство.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі, приймаючи до уваги, що Пенсійний фонд України здійснює фінансування пенсій саме шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Пенсійного фонду України, як відповідального виконавця та розпорядника коштів нижчого рівня, щодо відмови у виплати ОСОБА_1 доплати пенсії в розмірі 84265,09 грн., нарахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 у справі № 620/8378/22; стягнення з Пенсійного фонду України, як відповідального виконавця та розпорядника коштів нижчого рівня, на користь ОСОБА_1 доплати пенсії в розмірі 84265,09 грн., нарахованої Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 у справі № 620/8378/22, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2021 № 4901-VI є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Пенсійного фонду України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601 ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.05.2025.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ