Справа № 420/12134/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про повернення позовної заяви
13 травня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про відшкодування шкоди,-
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 позовну заяву залишено без руху та зазначено, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 160, ст. 161 КАС України, а саме:
- позивач має у позовній заяві зазначити повну адресу свого місця проживання чи перебування, поштовий індекс;
- позивач має чітко викласти зміст позовних вимог, відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, та конкретизовано вказати коло відповідачів, та якому з відповідачів ці вимоги адресовані;
- надати документ про сплату судового збору або, у разі наявності передбачених Законом України «Про судовий збір» підстав, клопотання про звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, обґрунтоване належними та достатніми доказами.
На виконання вказаної ухвали від позивача 01.05.2025 надійшла заява про усунення недоліків. У поданій заяві позивач зазначив адресу свого місця проживання, поштовий індекс, а також просив звільнити його від сплати судового збору.
Так, суд звертає увагу, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд встановив, що позивач звернувся до суду з даним позовом, визначивши, що відповідачами по справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса).
При цьому, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Дослідивши зміст первісно заявлених позовних вимог, суд виявив, що позивачем не конкретизовано та чітко не визначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо.
Суд встановив, що у поданій заяві про усунення недоліків, позивач зазначив аналогічний склад учасників справи та недоліки первісно поданої позовної заяви в цій частині не усунув, жодних пояснень з приводу зазначеного не надав.
Зокрема, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Таким чином, стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю можливе лише за умови прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини.
При цьому, згідно з поданим позовом, позивач не оскаржу ані індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень (тобто конкретне рішення органів ПФУ та/або органів ДВС із зазначенням, якого конкретно органу), ані його дії чи бездіяльність, у т.ч. щодо перерахунку пенсії. Разом із позовом позивачем подано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.10.2024, у якому зазначено, що на підставі рішення суду по справі № 420/2827/22 позивачу 14.09.2022 проведено перерахунок пенсії. Оскільки до перерахунку основний розмір пенсії складав 3029,74 грн, а після перерахунку 9065,48 грн, тому місячна доплата згідно з Постановою № 713 відсутня. Однак, зі змісту позову не зрозуміло чи оскаржує позивач припинення виплати щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., передбаченої постановою КМУ №7143 від 14.07.2021.
Таким чином, суд роз`яснив позивачу, що його вимоги до відповідачів мають бути чітко та конкретно сформульовані відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 КАС України, як і коло цих відповідачів.
Суд наголошує, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в цій частині позивач до суду не надав уточнених позовних вимог із коригуванням прохальної частини позову.
Крім того, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом також встановлено, що позивачем не сплачений судовий збір за звернення до суду із зазначеним позовом, не зазначено підстав та не надано доказів звільнення від його сплати.
На виконання вказаних вимог позивач у поданій заяві про усунення недоліків просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки відповідно до п.11 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
При цьому, суд звертає увагу, що наведене положення Закону України «Про судовий збір» передбачає звільнення від сплати судового збору у разі відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю, а отже, для звільнення від сплати судового збору на цій підставі, на час звернення із вимогою про відшкодування шкоди ця бездіяльність, дії чи рішення повинні бути визнані судовим рішенням незаконними.
Разом з тим, матеріали адміністративного позову не містять доказів, які б підтверджували, що дії відповідача визнані незаконними в установленому законом порядку, зокрема відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, та, як наслідок, не встановлено, що позивачу заподіяно шкоду незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою. Тому, на стадії до відкриття провадження у справі суд не має можливості встановити, що спірна матеріальна або моральна шкода, завдана незаконними діями, бездіяльністю відповідача.
Виходячи з того, що на даний час не встановлено прийняття відповідачем незаконного рішення чи вчинення дій або бездіяльності по відношенню до позивача, суд дійшов висновку, що позивач в межах даної справи не входить до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору згідно з п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", а отже при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення шкоди позивачу необхідно сплачувати судовий збір.
При цьому, позивач не надав до суду доказів сплати судового збору за подання вказаного адміністративного позову, чим не усунув недоліки, які зазначались судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 25.04.2025.
Згідно з п. 1 та п.9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Відповідно до частини шостої статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.
Таким чином, позивач не усунув недоліки позовної заяви, які визначались в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 25.04.2025, а тому суд дійшов висновку про повернення її позивачу.
Керуючись ст. 5, 160, 161, 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Позовну заяву разом з додатками повернути позивачу.
Повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293,295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Апеляційна скарга подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Суддя: О.Я. Бойко