Справа № 160/33004/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/33004/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 р. (суддя Юрков Е.О.) в адміністративній справі №160/33004/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" подало до суду позовну заяву, в якій просило суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2024 №5942-п про проведення документальної планової виїзної перевірки.

В обґрунтування позовної вимоги позивач вказував на недоліки спірного наказу, в якому не зазначені адреса, мета, підстави для проведення перевірки. Крім того, відповідач намагається провести повторну перевірку за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, який вже був перевірений контролюючим органом на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 19.03.2021 №768-п і результати якої оскаржені позивачем до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з підстави втрати спірним наказом чинності, що не відповідає дійсним обставинам, оскільки податкова перевірка не була проведена і спірний наказ не був реалізований. На думку скаржника, суд першої інстанції в оскарженому рішенні дійшов взаємовиключних висновків, стверджуючи про неможливість оскарження наказу про проведення перевірки внаслідок того, що він вичерпав свою дію, та, попри це, визнав його законним і обґрунтованим на підставі наданих відповідачем доказів. Крім того, скаржник вважає, що судом першої інстанції не надано жодного мотивування підстав відхилення позовних вимог та жодної оцінки доводам сторони позивача судом. Так, позивач вказував на призначення відповідачем спірним наказом перевірки поза межами 1095 денного строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України. Спірним наказом відповідачем включено до періоду перевірки позивача період, який вже перевірявся, що може призвести до притягнення його до юридичної відповідальності двічі, у разі виявлення порушень з боку позивача вимоги податкового та іншого законодавства, що суперечить положенням статті 61 Основного закону (Конституції України).

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що Податковий кодекс України не містить прямої заборони під час проведення планової перевірки платника податків на перевірку періоду діяльності, який вже був раніше предметом перевірки. Крім того, доводи позивача про повторну перевірку одного і того самого періоду спростовуються змістом судових рішень у справі № 280/9301/21, в яких досліджувалось питання дотримання процедури призначення податкової перевірки, а не суть податкових порушень, допущених позивачем.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалах суду від 03 квітня 2025 р. та від 15 квітня 2025 р.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі, які не заперечуються сторонами:

"Позивач через електронний кабінет платника податків отримав копію наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2024 №5942-п про проведення документальної планової перевірки ТОВ "Промелектроніка" (). З матеріалів справи вбачається, що вказаний наказ було прийнято на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4, ст.77 Податкового кодексу України, п.п. 69.35-2 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст. 13, розділу IV, п.п.9-23 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку із включенням до плану - графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2024 рік, яким повідомлено про майбутнє проведення документальної планової виїзної перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» , з 23.12.2024 року тривалістю 10 робочих днів. Зазначено що перевірка буде проводитись за період діяльності з 01.01.2018 року по 31.12.2023 року з метою здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів податків, зборів, інших обов`язкових платежів та з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.".

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної заяви з наступних підстав:

- позивачем не надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, у той час як відповідачем надано докази на підтвердження законності спірного рішення (наказу);

- на час розгляду справи спірний наказ втратив свою дію.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Щодо висновку суду першої інстанції про втрату спірним наказом чинності, як підстави для відмови у задоволенні позову.

Як вбачається зі змісту наказу №5942-г, прийнятого Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 21.11.2024, проведення планової документальної виїзної перевірки було призначено з 23.12.2024 тривалістю 10 робочих днів (т. 1 а.с.162).

Адміністративний позов зареєстрований в суді першої інстанції 13 грудня 2024 р., тобто до початку проведення податкової перевірки (т. 1 а.с.1).

Пунктом 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Наказ на проведення податкової перевірки платника податків є індивідуальним актом, а отже, вичерпує свою дію після його реалізації, тобто після проведення перевірки.

Щодо визначеного строку дії наказу.

Як зазначено вище, спірним наказом №5942-п перевірка призначена строком на 10 робочих днів з 23.12.2024. Проте, 24.12.2024 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видало наказ №6819-п, яким строк проведення перевірки перенесений на невизначений строк - до "дати отримання документів або забезпечення доступу до них".

Зважаючи на те, що спірний наказ №5942-п не був реалізований у зв`язку із перенесенням перевірки, він є чинним, тому висновок суду першої інстанції в цій частині не відповідає дійсним обставинам справи.

Скаржник/позивач також вказує на те, що призначення спірним наказом перевірки здійснено поза межами 1095 денного строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу (ПК) України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Статтею 77 ПК України регламентовано порядок проведення документальних планових перевірок

За приписами пунктів 77.1 та 77.2 статті 77 документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 77.3 статті 77 ПК України забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Так, спірним наказом на підставі статті 77 ПК України вирішено провести документальну планову перевірку ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" за період діяльності з 01.01 2018 по 31.12.2023 з метою здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, та з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Статтею 102 ПК України регламентовано строки давності та їх застосування.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

За змістом вказаної норми контролюючий орган у разі проведення перевірки щодо дотримання вимог податкового законодавства повинен ураховувати приписи статті 102 ПК України. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 12 травня 2021 р. у справі №520/4238/19.

Скаржник/позивач наполягає на тому, що спірним наказом охоплено період, який вже піддавався податковій перевірці, результати якої визнані протиправними та скасовані судовим рішенням.

Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 р. в адміністративній справі № 280/9301/21, яке набрало законної сили 13 грудня 2022 р., визнані протиправними та скасовані рішення, прийняті Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, за результатом проведеної документальної планової перевірки ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2020 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з 01.01.2011 по 31.12.2020 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При розгляді зазначеної справи суд досліджував як питання дотримання контролюючим органом процедури призначення податкової перевірки, так і обґрунтованість висновків податкової перевірки, зафіксованих у відповідному акті.

Колегія суддів вважає, що період з 01.01.2018 по 31.12.2020 не підлягає повторній перевірці, тому його визначення у спірному наказі не може вважатись правомірним.

Щодо періоду з 01.01.2021 по 31.12.2023.

Колегія суддів зазначає, що період з 17.03.2020 по 01.08.2023 (1232 дні) перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПК України був зупинений у зв`язку із запровадженням карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у відповідності до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Враховуючи вищевикладене, колегією суддів не встановлено обставин, які є законними підставами для скасування податкової перевірки за період з 01.01.2021 по 31.12.2023. Отже, спірний наказ підлягає скасуванню в частині призначення перевірки позивача за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2020 включно. В частині періоду діяльності з 01.01.2021 по 31.12.2023 спірний наказ визнається правомірним.

Скаржник/позивач наполягає на тому, що контролюючим органом також була здійснена позапланова перевірка дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року та за квітень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, результати якої скасовані за рішенням суду у справі № 280/12114/21.

Колегія суддів зазначає, що позапланова податкова перевірка з окремого питання не змінює періодичності та порядку призначення планової документальної перевірки, однак її результати враховуються при формуванні висновків планової перевірки.

Невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 3028 грн. (т. 1 а.с.161) та за подачу апеляційної скарги - 4542 грн., всього - 7570 грн. Зважаючи на часткове задоволення адміністративного позову, відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача підлягає 3785 грн. (7570 х 50%).

У позовній заяві позивач заявляв про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу на суму 100000 грн. У заяві від 29.01.2025 просив стягнути 11500 грн., на підтвердження чого надав платіжну інструкцію №8905 від 23.01.2025, договір-доручення від 01.02.2021, укладений з адвокатським бюро "Сергія Жечева", додаткові угоди до договору, рахунок-фактуру №СФ-00000068 від 22.01.2025, акт №ОУ-00000068 від 22.01.2025 приймання-передачі наданої правової допомоги (т.4 а.с.129-143). Загальна сума витрат у розмірі 11500 грн. складається із робіт на підготовку позовної заяви - 5000 грн., підготовки відповіді на відзив - 5000 грн., підготовки заяви про стягнення судових витрат - 1500 грн.

Враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також часткове задоволення позову, колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягають витрати на суму 3000 грн. (5000 грн. (складання позовної заяви) + 1000 грн. ( складання відповіді на відзив) х 50%).

В апеляційній скарзі позивачем заявлено до відшкодування 12000 грн., однак документіи на обґрунтування цієї суми суду не надані.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 р. в адміністративній справі №160/33004/24 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №5942-п від 21.11.2024 в частині проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2020.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору на суму 3785 (три тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. та витрати на професійну правничу допомогу на суму 3000 (три тисячі) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 квітня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий