Справа № 561/539/25
Суддя: Світличний Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 561/539/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

за участю секретаря Савич Ж.В.,

представника позивача адвоката Конопліцького І.В. (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Зарічне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

28 квітня 2025 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Конопліцького І.В., засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1397 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 18 квітня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн, за те, що він не з`явився 06 березня 2025 року до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці № 2555183. Вказує, що будь-яких доказів вручення йому повістки немає, відтак вважає постанову незаконною, а тому звернувся з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Конопліцький Ю.І. пред`явлений позов підтримав, додатково суду пояснив, що позивач ОСОБА_2 повістку № 2555183 про явку в ТЦК та СП на 06 березня 2025 року не отримував, у його діях немає складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП , а тому просив позов задовольнити.

ІНФОРМАЦІЯ_3 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суду» 13 травня 2025 року, через свого представника ОСОБА_4 подав до суду відзив у якому проти позову заперечує. З поданого відзиву слідує, що на ім`я позивача була сформована повістка про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 06 березня 2025 року та надіслана йому поштою рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Оскільки позивач був відсутній за адресою місця проживання повістку він не отримав.

18 квітня 2025 року екіпажом ТОР ТЗ-3 було виявлено ОСОБА_2 , який згідно даними системи ІПНП перебував у розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запрошено його до ІНФОРМАЦІЯ_4 де відносно нього було складено протокол та винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При прийняття такого рішення відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, а тому позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 18 квітня 2025 року офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 молодшим лейтенантом ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1397 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Цього ж дня, 18 квітня 2025 року, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_6 було винесено постанову № 1397 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.8).

З протоколу та постанови вбачається, що ОСОБА_2 не з`явився 06 березня 2025 року до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці № 2555183, тим самим порушив абз. 2 ч. 1 та абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Указана правова норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів, які встановлюють правила поведінки.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк і місце, зазначені в повістці, а в силу абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Відповідно до абз. 5 п. 79 Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Форма повістки, розписки та їх зміст визначені в додатку 11 Порядку.

Згідно примітки до додатку 11 повістка вважається врученою:

рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення у день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (роботи, навчання), якщо особа не повідомила про іншу свою адресу;

шляхом вручення під особистий підпис у день, зазначений у розписці до повістки, в якій проставлений підпис особи, або день складеного у довільній формі акта про відмову особи в отриманні повістки під особистий підпис (за підписом осіб, які мали намір вручити особі повістку).

Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до ТЦК та СП законодавцем не встановлені.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Проте жодних доказів вручення ОСОБА_2 повістки № 2555183, як і доказів існування такої повістки, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.

У своєму відзиві представник відповідача стверджує, що повістку про явку ОСОБА_2 на 06 березня 2025 року було надіслано поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, проте до відзиву не додає жодних доказів такого надіслання.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

До цього ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Викладене дає підстави для висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, що виразилось у порушені вимог абз. 2 ч. 1 та абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 1397 від 18 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі щодо нього.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Документально підтверджені витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 484,48 грн (а.с.20) підлягають розподілу за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. 77, 139, 242-246, 286 КАС України

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову № 1397 від 18 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 484,48 грн (Чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок) понесених ним і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).

Суддя Р.В. Світличний