Справа № 480/1046/25
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Житомир справа № 480/1046/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулася Військова частина НОМЕР_1 із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкаля Сергія Павловича від 20.01.2025 про відкриття виконавчого провадження ВП №76818647.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Військова частина НОМЕР_1 посилається на абз.25 п.10-2 розд.ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", яким законодавець заборонив у період воєнного стану в Україні, який введено Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку). При цьому зауважує, що Військовою частиною НОМЕР_1 вживаються заходи направлені на виконання судового рішення у справі №240/24216/23, зокрема здійснено перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 14.07.2022 з урахуванням вимог судового рішення у загальній сумі 106 963,00 грн та до забезпечувального фінансового органу направлено заявку про надання фінансування для виплати нарахованого грошового забезпечення.

Ухвалою судді Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 дану адміністративну справу передано на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 справу передано на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду та ухвалою суду від 16.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду спочатку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) з урахуванням положень ст.287 КАС України.

01.05.2025 від Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог. Стверджує, що відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюється їхні функції, належить стягувачу. Звертає увагу суду, що адреса боржника за виконавчим листом виданим у справі №240/24216/23 від 06.12.2024 зазначена: АДРЕСА_1 . На вказану адресу направлено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76818647, яка отримана за довіреністю, про що свідчить поштове відправлення за трек-номером №311 та підтверджується боржником в позовній заяві. Вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження".

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263, Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі (ч.4 ст.287 КАС України).

Дослідивши подані документи і матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 у справі №240/24216/23, яке набрало законною силою, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 , що виразилась у не застосуванні чинної у період з 29.01.2020 по 14.07.2022 редакції пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення ОСОБА_1 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 та Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату усіх видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 14.07.2022 із застосуванням посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями, обчислених у відповідності до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у первісній редакції, а саме: шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

На виконання судового рішення Житомирським окружним адміністративним судом 06.12.2024 видано представнику ОСОБА_1 виконавчий лист №46590 2024 р., який пред`явлено до виконання.

20.01.2025 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкал Сергій Павлович прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76818647.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №76818647 Військова частина звернулася до суду, з метою її оскарження в адміністративному порядку. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Військова частина передислокована у підпорядкування ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон №1404-VIII визначає вимоги (критерії) до місця відкриття державним виконавцем виконавчого провадження. У той час виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна

Як свідчать матеріали справи, адреса боржника за виконавчим листом виданим 06.12.2024 у справі №240/24216/23 зазначена: АДРЕСА_1 , тобто місце постійної дислокації Військової частини, однак боржник не перебуває у місці постійної дислокації та передислокований в Харківську область, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 №1963 від 26.10.2024.

У той час, як вже зазначалося, одним із обов`язкових реквізитів у виконавчому документі є зазначення адреси місцезнаходження (для юридичних осіб) боржника, а тому відповідач зобов`язаний був відкрити виконавче провадження.

Слід звернути увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення державного виконавця, на день прийняття спірної постанови, будь-якої інформації щодо інших адрес Військової частини. Державному виконавцю було відоме лише визначене місця постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 , адреса якої зазначена у виконавчому листі.

За матеріалами справи відслідковується, що оскаржувана постанова на підставі ч.1 ст.28 Закону №1404-VIII державним виконавцем була надіслана рекомендованим поштовим відправленням та отримана боржником за місцем постійної дислокації, а тому Військова частина вважається повідомленою за адресою, зазначеною у виконавчому документі про початок примусового виконання рішень. Саме за зазначеною у виконавчому документі адресою виконавець в силу положень ч.1 ст.28 Закону №1404-VIII був зобов`язаний надіслати боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, що і вчинив.

Таким чином, положення статті 28 Закону №1404-VIII встановлюють імперативний обов`язок виконавця надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що обумовлює відсутність меж розсуду у виконавця при визначенні адреси боржника.

У той час положеннями Закону №1404-VIII не передбачено обов`язку державного виконавця проводити виконавчі дії спрямовані на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Під час вирішення даних спірних правовідносин, суд враховує, що виконавчий лист №46590 2024 р., виданий Житомирським окружним адміністративним судом, на виконання судового рішення від 08.07.2024 прийнятого у справі №240/24216/23, із врахуванням відомостей, які були наявні у матеріалах адміністративної справи, у тому числі наданих суду учасниками справи під час її розгляду. При цьому, враховуючи обов`язок суду щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд справи та належне направлення процесуальних документів, можна стверджувати, що суд тримає під контролем відповідність інформації про місцезнаходження, місце проживання (перебування) учасників справи.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що у виконавчий документ, який видав суд державний виконавець на власний розсуд позбавлений можливості вносити зміни за цим документом, в тому числі щодо місцезнаходження боржника.

Отже, завдяки вимогам процесуального закону та за умови належного виконання процесуальних обов`язків й незловживання учасниками судового процесу процесуальними правами презюмується правильність інформації про місцезнаходження, місце проживання (перебування) боржника і стягувача, що зазначені у виконавчому документі, який видається судом.

Функції, склад Збройних Сил України, правові засади їх організації, діяльності, дислокації, керівництва та управління ними визначає Закон України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991 (далі - Закон №1934-XII).

Статтею 6 Закон №1934-XII передбачено, що органи військового управління, з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації Збройних Сил України дислокуються на території держави або тимчасово за її межами відповідно до завдань оборони, стратегічного плану застосування і завдань Збройних Сил України з урахуванням військово-адміністративного поділу території України та соціально-економічних умов районів дислокації.

План дислокації Збройних Сил України розробляється Генеральним штабом Збройних Сил України, узгоджується Міністерством оборони України з Кабінетом Міністрів України і затверджується Президентом України.

Передислокація військових частин, а також військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України до рівня з`єднання здійснюється за рішенням Міністерства оборони України за погодженням з Кабінетом Міністрів України, а з`єднань - за рішенням Президента України.

Під час дії воєнного стану передислокація військових частин, а також військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України до рівня з`єднання здійснюється за рішенням Генерального штабу Збройних Сил України за погодженням з Міністерством оборони України.

З урахуванням викладеного, слід звернути увагу на той факт, що держаний виконавець під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження не зобов`язаний додатково здійснювати перевірку інформації про місцезнаходження, місце проживання (перебування) боржника і стягувача, в тому числі з`ясовувати місце передислокації та місце виконання бойових розпоряджень Військової частини.

Під час судового розгляду справи, суд вважає, що позивач не спростував інформацію про зміну місця постійної дислокації Військової частини, у долученій до матеріалів справи довідці відсутні такі відомості. Вказана довідка свідчить лише про тимчасову дислокацію Військової частини з метою виконання завдань з оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, забезпечення стримування збройної агресії проти України та її відсічі в зоні відповідальності, що не є тотожною поняттю постійної дислокації.

З огляду на викладене, доводи позивача є безпідставними та як наслідок не підлягають врахуванню судом під час розгляду даної справи.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Відповідно до частин 1-2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку про правомірність дій державного виконавця при винесені оскаржуваної постанови та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат в порядку ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Петропавлівська, 75, м. Сума, Сумська область, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 13 травня 2025 р.

13.05.25