Справа № 240/11095/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/11095/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити і виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного у відповідно до ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 23.03.2023.

В обґрунтування позову вказує, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 . 23.03.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте 07.04.2023 за №0600-0211-8/38655 отримав повідомлення про відмову у призначенні пенсії. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віу протиправними, оскільки встановлення фактичного проживання без реєстрації на території, віднесеній до зони гарантованого добровільного відселення не суперечить нормам ст. 55 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки в ній не передбачена обов`язкова реєстрація місця проживання. Зазначає, що відповідно до довідки ОСН Спілки голів ОБК №29 від 06.04.2023 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.04.1999 по теперішній час, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2002 року по теперішній час, що підтверджено актом сусідів ОСН Спілки голів ОБК №29 від 06.04.2023, тому загальний час проживання становить 21 рік 3 місяці, що надає право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області за принципом екстериторіальності заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 29.03.2023 № 77 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку. Дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області вважає правомірними. Представник відповідача зазначає, що за результатами наданих документів позивач станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення прожив 3 роки 2 місяці (з 22.07.1987 до 13.11.1987 та з 23.02.1990 до 31.12.1992), загальний підтверджений період проживання у цій зоні становить 6 років 8 місяців 12 днів, що дає право на зниження пенсійного віку на 3 роки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалося, про причини суд не повідомив.

Ухвалою суду витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області належним чином засвідчену копію рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.03.2023 та матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали суду Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду копію рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.03.2023 та матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

23.03.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.

До заяви, зокрема, додано документи про місце проживання (реєстрації) особи: №93 02.03.2023, №96 03.03.2023.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача від 23.03.2023 та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 29.03.2023 №77.

У рішенні вказано, що наданими документами підтверджено період роботи (проживання) заявника у зоні гарантованого добровільного відселення прожив 3 роки 2 місяці (з 22.07.1987 до 13.11.1987 та з 23.02.1990 до 31.12.1992), загальний підтверджений період проживання у цій зоні становить 6 років 8 місяців 12 днів, що дає право на зниження пенсійного віку на 3 роки.

Страховий стаж особи становить 25 років 5 місяців 21 день.

Враховуючи вищевикладене відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом повідомило ОСОБА_1 про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області рішення від 29.03.2023.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII (далі - Закон №796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII визначено умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ст.55 Закону №796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абз.5 п.2 ст.55 Закону №796-XII встановлено, зокрема, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Із аналізу наведеної правової норми встановлено, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем визнається Підтверджений період проживання заявника на території зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року становить 3 роки 2 місяці.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідно до довідки ОСН Спілки голів ОБК №29 від 06.04.2023 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.04.1999 по теперішній час, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2002 року по теперішній час, що підтверджено актом сусідів ОСН Спілки голів ОБК №29 від 06.04.2023.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в цій частині, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 7 ч. 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;

для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Отже, факт проживання особи на території зони гарантованого добровільного відселення підтверджує довідка органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Наведене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 у справі №569/7589/17, від 10.04.2019 у справі №162/760/17 та постановах Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №381/3359/17, від 26.07.2023 у справі №460/2589/20, які в силу приписів частини 5статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховуються судом під час вирішення цього спору.

Судом встановлено, що разом із заявою про призначення пенсії від 23.03.2023 позивач подав до пенсійного органу довідку Стремигородського старосинського округу від 02.03.2023 №93 та довідку Чоповицької селищної ради від 03.03.2023 №96.

З довідки Стремигородського старосинського округу від 02.03.2023 №93 слідує, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 з 26.04.1986 по 30.11.1987, з 29.11.1989 по 06.02.1990, з 25.02.1990 по 22.06.1995, з 15.04.1999 по даний час.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 по 31.12.2014 даний населений пункт відносився до зони посиленого радіоекологічного контролю.

З довідки Чоповицької селищної ради від 03.03.2023 №96 слідує, що ОСОБА_1 був зареєстрований з 18.08.1995 до 04.01.1999 в с. Пристанційне Коростенського (Малинського) району Житомирської області, яке було віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю до 28.12.2014 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 23.07.1991 №106 та Закону України від 28.12.2014 №76-VІІІ.

У довідці Органу самоорганізації населення - Спілка голів окружних будинкових, вуличних комітетів №29 від 06 квітня 2023 року, вказано: "Видана ОСОБА_1 в тому, що він дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.04.1999 по теперішній час, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2002 року по теперішній час. Про що підтверджують сусіди. Акт від сусідів додається."

Разом з тим, згідно розписки-повідомлення про прийняття від позивача заяви про призначення пенсії та документів та аналізу переліку поданих документів суд встановив, що позивач не подавав копію довідки Органу самоорганізації населення - Спілка голів окружних будинкових, вуличних комітетів №29 від 06 квітня 2023 року, відповідно до якої позивач фактично проживав в зоні гарантованого добровільного відселення в період з 12 з січня 2002 року по теперішній час.

Суд зазначає, що подана позивачем до позовної заяви довідка Органу самоорганізації населення - Спілка голів окружних будинкових, вуличних комітетів №29 від 06 квітня 2023 року та акт сусідів не можуть слугувати підставами для скасування спірного рішення, оскільки вказані документи були сформовані після його прийняття, вказані документи не подавалися до заяви про призначення пенсії, їх оцінка пенсійним органом не здійснювалась.

Надані позивачем до заяви документи підтверджують період роботи позивача в зоні гарантованого добровільного відселення 6 років 08 місяців 12днів. Інших належних доказів, що підтверджували б обставини проживання /роботи позивача в зоні гарантованого добровільного відселення позивач до заяви про призначення пенсії не подавав.

З урахуванням зазначеного, враховуючи те, що до заяви про призначення пенсії позивач не подав належних доказів, що підтверджували б обставини проживання/роботи в зоні гарантованого добровільного відселення, суд доходить висновку про відсутність у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області ознак протиправності, та як наслідок про необґрунтованість вимог позивача про його скасування.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10,Фастів,Київська область,08500. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

14.05.25