Справа № 495/10233/24
Суддя: Топалова А. Л.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10233/24

Номер провадження 2-а/495/5/2025

30 квітня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі головуючої судді Топалової А.Л., із секретарем судового засідання Кісьовою А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування постанови серії ЕНА №3392521 від 02.11.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови серії ЕНА №3392521 від 02.11.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «FORD C-MAX», д.н.з. НОМЕР_1 , 02.11.2024 року о 04:54:58 год. в м. Білгород-Дністровський, вул.Ізмаїльська,136, порушила п.2.9.в Правил дорожнього руху України, а саме керувала автомобілем, у якого державний номерний знак неосвітлений в темну пору доби, чим вчинила адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 повідомила, що 02.11.2025 року у м.Білгород-Дністровський зранку, після завершення комендантської години, коли вона керувала автомобілем марки «FORD C-MAX», д.н.з. НОМЕР_1 , її було зупинено працівниками поліції за нібито порушення комендантської години. Коли вона зауважила, що комендантська година вже звершилась, працівники поліції припустили, що імовірно вона розпочала рух під час комендантської години. Обійшовши авто, працівник поліції повідомив, що у автомобіля не освітлений задній номерний знак. На її відповідь, що освітлення працювало перед початком руху, він не зауважив та виписав постанову про штраф. Після її відмови підписати документ через незгоду з викладеним у ньому, працівники поліції сіли в своє службове авто та поїхали. При цьому зазначені працівники поліції відмовились назвати свої прізвища та посади, не надали копії постанови. У подальшому через електронний кабінет водія позивачка дізналась, що відносно неї складено постанову серії ЕНА №3392521 від 02.11.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

З винесеною відносно неї постановою позивачка не згодна, вважає, що Правил дорожнього руху не порушувала, перед початком руху усі лампочки освітлення справно працювали, під час зупинки працівники поліції не могли бачити задній номерний знак вказаного авто, тому автомобіль під її керуванням був безпідставно зупинений працівниками поліції, оскільки Просить постанову скасувати. Ким саме складено оскаржувану постанову, позивачу на час подання позовної заяви відомо не було, саме тому помилково визначила відповідачем Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2025 року про заміну первісного відповідача належним відповідачем відповідачу Головному управлінню Національної поліції в Одеській області було роз`яснено його обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення та зобов`язано надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на докази якими він обґрунтовується, а також копію оскаржуваної постанови у пятнадцятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали. Ухвалу відповідачем отримано 05.02.2025.

У встановлений судом строк відповідач відзив не подав та не забезпечив явку свого представника у судове засідання, призначене на 30.03.2025. Відзив відповідачем надано 01.04.2025 року, поза строком, встановленим судом. До відзиву долучено копію оскаржуваної постанови. Відеозапис з бодікамер чи реєстратора службового авто не долучено. Клопотання про продовження строку на надання відзиву відповідачем заявлено не було, тому суд залишає такий відзив без розгляду.

30.04.2025 відповідач, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, явку свого представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.11.2024 року відповідачем було складено постанову серії ЕНА №3392521 від 02.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Постанова мотивована тим, що позивач, керуючи автомобілем марки «FORD C-MAX», д.н.з. НОМЕР_1 , 02.11.2024 року о 04:54:58 год. в м.Білгород-Дністровський, вул.Ізмаїльська,136 порушила п.2.9.в Правил дорожнього руху України, а саме керувала автомобілем, у якого державний номерний знак неосвітлений в темну пору доби, чим вчинила адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідач не надав суду доказів того, що при складанні оскаржуваної постанови працівником поліції було дотримано вимоги пункту 9 розділу III вказаної Інструкції.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, а також звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Постановою ЕНА №3392521 від 02.11.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1190 гривень. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушила п. п.2.9.в Правил дорожнього руху України, оскільки керувала автомобілем, у якого державний номерний знак неосвітлений в темну пору доби, чим вчинила адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідач не надав до суду жодних доказів на спростування доводів позивача та будь - яких інших доказів на підтвердження протиправності та умислу ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Стаття 10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення за ст. 121-3 КУпАП характеризується умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак, матеріали справи не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ч.1 статті 121-3 КУпАП. Позивач заявила, що перед початком руху усі освітлювальні прилади автомобіля належно працювали, тому під час руху водій не міг знати про можливу несправність освітлення заднього номерного знаку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, в діях позивача відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст.121-3 КУпАП, оскільки у останнього не було умислу на здійснення правопорушення, а тому оскаржена постанова відповідача підлягає до скасування.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: - залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; - скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); - скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; - змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.3 ч.3 статті 286 КАС України.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 605,60 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,9,77,78,139,143, 229, 241-246, 205, 250, 251 ,255, 272, 286 КАС України,ст.121-3 ч.1 КУпАП,-

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування постанови серії ЕНА №3392521 від 02.11.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3392521 від 02.11.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області, адреса: 65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд.15-А, ЄДРПОУ .

Суддя Анна ТОПАЛОВА