Справа № 560/6283/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6283/25
РІШЕННЯ

іменем України

12 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.03.2025 ВП №76407362.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 виконував усі вимоги відповідача, вчасно та в повному обсязі інформуючи його про хід виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року по справі №560/1961/24, тому зазначена постанова про накладення штрафу є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 24.04.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників з урахуванням положень статті 287 КАС України. Витребував в Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №№76407362.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що під час перевірки інформації та доданих документів до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що рішення суду боржником не виконано, оскільки під час перерахунку не проведено виплату заборгованості в розмірі 273478,45 грн з виконання рішення суду у справі за №560/1961/24.

Станом на 27.03.2025 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду за №560/1961/24 в частині виплати заборгованості стягувачу в розмірі 273478,45 грн залишається не виконаним, будь-яких документів які б свідчили про повне фактичне виконання рішення до відділу примусового виконання рішень від ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходило про, що складено Акт.

Враховуючи наведене, та оскільки станом на 27.03.2025 рішення суду не виконано, підстав для зупинення проведення виконавчих дій або закінчення виконавчого провадження відсутні, державним виконавцем відділу, керуючись статтями 63, 75 Закону, винесено постанову про накладення штрафу від 27.04.2025 ВП №76407362, якою за невиконання рішення суду без поважним причин накласти на боржника - Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області, штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі №560/1961/24 вирішено позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з застосуванням січня 2008, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.01.2022 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.01.2022 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2024 року у справі №560/1961/24 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено без змін, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі №560/1961/24.

09.10.2024 за заявою ОСОБА_1 Хмельницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист.

28.10.2024 державним виконавцем в порядку статей. 3, 4, 24, 25, 26, Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76407362, яку направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання за №17208.

07.11.2024 на адресу відділу примусового виконання рішень надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 за №10/2/3603 від 01.11.2024 згідно з яким на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі за №560/1961/24 з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2024 у справі за №560/1961/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до встановленого порядку направлено забезпечувальному фінансовому органу заявку-розрахунок від 19.09.2024 за №10/2/3109 на виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) на загальну суму 83625,23 грн, та індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.01.2022 з врахуванням вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 на загальну суму 189853,22 грн.

У зв`язку із тим, що забезпечувальним органом зазначену потребу не було профінансовано, ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено додаткові заявки-розрахунки від 08.10.2024 за №10/2/3302, від 17.10.2024 за №10/2/3437. Зазначено, що на рахунках ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні кошти. За встановленим порядком фінансування ІНФОРМАЦІЯ_4 на відповідні потреби здійснюється забезпечувальним органом згідно поданих заявок-розрахунків. При надходженні коштів на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_4 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі за №560/1961/24 з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2024 у справі за №560/1961/24 буде невідкладено виконано, вищезазначені суми будуть невідкладно перераховані ОСОБА_1

17.03.2025 державним виконавцем в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено запит згідно якого зобов`язано боржника повідомити до 20.03.2025 державного виконавця щодо вжиття відповідних заходів ІНФОРМАЦІЯ_2 після спрямованих на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі за №560/1961/24 після 17.10.2024.

20.03.2025 на адресу відділу надійшла відповідь ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.03.2025 за №10/2/863 на запит державного виконавця від 17.03.2025 згідно якого встановлено те, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі за №560/1961/24 з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2024 по справі за №560/1961/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до встановленого порядку направлено забезпечувальному фінансовому органу заявку-розрахунок від 19.09.2024 за №10/2/3109 на виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) на загальну суму 83625,23 грн, та індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.01.2022 з врахуванням вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 на загальну суму 189853,22 грн. У зв`язку із тим, що забезпечувальним органом зазначену потребу не було профінансовано, ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено додаткові заявки-розрахунки від 07.11.2024 за №10/2/3703, від 19.11.2024 за №10/2/3787, від 07.12.2024 за №10/2/3922, від 08.01.2025 за №10/2/55, від 22.01.2025 за №10/2/143, від 07.02.2025 за №10/2/428, від 18.02.2025 за №10/2/570, від 07.03.2025 за №10/2/720. Зазначено, що на рахунках ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні кошти. За встановленим порядком фінансування ІНФОРМАЦІЯ_4 на відповідні потреби здійснюється забезпечувальним органом згідно поданих заявок-розрахунків. При надходженні коштів на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_4 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі за №560/1961/24 з урахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2024 по справі за №560/1961/24 буде невідкладено виконано, вищезазначені суми будуть невідкладно перераховані ОСОБА_1

27.03.2025 державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду без поважних причин.

27.04.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу ВП №76407362 за невиконання рішення суду без поважним причин на Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи постанову відповідача про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульованіЗаконом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 Закону № 1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII уразі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на аналіз наведених норм права слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Отже, приймаючи рішення про накладення на боржника штрафу відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний з`ясувати, чи вжито боржником дії щодо виконання рішення суду та чи існують поважні причини, які унеможливлюють його виконання.

Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Таким чином, зміст правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку, що лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою наслідки, встановлені приписами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто, на момент прийняття рішення про накладення штрафу державний виконавець має встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

З наведеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього.

Як судом встановлено з матеріалів справи, з метою самостійного та добровільного виконання рішення суду Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року у справі №560/1961/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 складено довідку про нараховану індексацію в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 ОСОБА_1 від 20.09.2024 року за №10/2/3130 та довідку-розрахунок нарахованої суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.01.2022 що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу від 20.09.2024 року за №10/2/3131.

Також ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до встановленого порядку направлено забезпечувальному фінансовому органу заявку-розрахунок від 19.09.2024 року №10/2/3109 на виплату ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) на загальну суму 83625,23 грн та індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.01.2022 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 на загальну суму 189853,22 грн.

У зв`язку з тим, що забезпечувальним органом зазначену потребу не було профінансовано, ІНФОРМАЦІЯ_2 направлялися додаткові заявки-розрахунки від 08.10.2024 за №10/2/3302, від 17.10.2024 за №10/2/3437, від 07.11.2024 за №10/2/3703, від 19.11.2024 за №10/2/3787, від 07.12.2024 за №10/2/3922, від 08.01.2025 за №10/2/55, від 22.01.2025 за №10/2/143, від 07.02.2025 за №10/2/428, від 18.02.2025 за №10/2/570, від 07.03.2025 за №10/2/720.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачем не було виплачено належні до виплати суми стягувачу у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання судового рішення, на переконання суду, є поважними, оскільки грошові кошти у вигляді грошового забезпечення, яке належить стягувачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Згідно із усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі №373/436/17, від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

У постанові від 20.05.2021 (справа № 420/5465/18) Верховний Суд вказав, що «умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Приймаючи спірну постанову про накладення штрафу, державний виконавець не здійснив перевірку об`єктивної неможливості позивача виконання рішення суду. Державний виконавець обмежився лише констатуванням факту не виконання рішення суду у частині виплати коштів.

Відсутність у позивача відповідного фінансового забезпечення, необхідного для виконання рішення суду свідчить про наявність об`єктивних підстав, які унеможливлювали виконання судового рішення у строк, встановлений державним виконавцем.

Так, суд зазначає, що при наданні оцінки вжитих позивачем заходів щодо виконання рішення суду не встановлено наявності вини та умислу на навмисне невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду за №560/1961/24 боржником, а тому спірна постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню.

Інші доводи сторін висновків суду не спростовують, при цьому суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п. 41 «Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною 1 статті 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 2статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного рішення не виконано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.03.2025 ВП №76407362 про накладення штрафу на ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 5100 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 )
Відповідач:Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29018 , код ЄДРПОУ - 43315602)

Головуючий суддя В.К. Блонський