Справа № 240/28779/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

13 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/28779/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2023 головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/28779/23 було визначено суддю Майстренко Н.М..

Суддя Майстренко Н.М. своєю ухвалою прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 12.05.2025 надійшла заява ОСОБА_1 від 11.05.2025 про відвід судді Майстренко Наталії Миколаївни. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що суддя Майстренко Н.М. діє у справі, що розглядається, упереджено, оскільки від часу винесення ухвали від 22.12.2023 про відкриття провадження у справі остання у встановлений ст.258 КАС України строк не розглянута.

Суддя Майстренко Н.М. своєю ухвалою від 12.05.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді передала для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату від 13.05.2025 №229 "Про призначення судді для вирішення питання про відвід" було проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатом якого суддю Лавренчук О.В. визначено головуючою суддею для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Майстренко Н.М..

Суддя Лавренчук О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Майстренко Н.М., зазначає наступне.

Частиною 8 статті 40 КАС України встановлено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

За приписами частини 11статті 40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 КАС України, відповідно до частин першої-четвертої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1. Суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

У цьому випадку, є цілком очевидним, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, існує необхідність довести стороною наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних критеріїв.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість чи порушення принципу безсторонності.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Отже, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу, перелік яких наведено у статті 36 КАС України.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , підставою для відводу судді Майстренко Н.М. позивач зазначає не здійснення розгляду його позовної заяви в межах процесуального строку встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Однак, наведена позивачем у заяві про відвід підстава не передбачена КАС України, як підстава для відводу судді Майстренко Н.М., окрім того, вказана обставина не може свідчити про наявність у судді певної зацікавленості, відсутності неупередженості або необ`єктивності.

Отже, аргументи, якими мотивовано заяву про відвід судді не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які б містили належні, достатні та достовірні дані щодо порушення суддею Майстренко Н.М. гарантій неупередженості, а доводи, викладені у заяві, жодним чином не свідчать про неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у даній справі чи про його пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду цієї справи.

Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для визнання заяви ОСОБА_1 про відвід судді Майстренко Н.М. обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Майстренко Наталії Миколаївни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя О.В. Лавренчук