Справа № 592/2440/25
Суддя: Степаненко О. А.
Дата ухвалення: 2025-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 592/2440/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник в особі свого представника - адвоката Маховика Р.В. звернувся д суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27.11.2024 стрільцем-помічником гранатометника взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ст. солдатом ОСОБА_2 у приміщенні КУ Сумська міська клінічна лікарня № 5 в АДРЕСА_1 адресою: м.Суми, вул. Марко Вовчок, буд. 2 було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК чи відповідного районного (міського) ТЦК та СП, згідно абз. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 2101 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 11/24-806 від 02.12.2024, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

В оскаржуваній постанові вказано, що розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2024 № 11/24-806 стосовно позивача, 02.12.2024 о 14 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 встановлено факт порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК чи відповідного районного (міського) ТЦК та СП згідно абз. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 2101 КУпАП.

Позивач вважав, що постанова № 11/24-806 від 02.12.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки в протоколі не вказано серію та номер протоколу; назву документу, що посвідчує особу; дату вчинення адміністративного правопорушення; місце вчинення адміністративного правопорушення; конкретну суть правопорушення (спосіб вчинення); не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; не надано можливості написати зауваження до змісту протоколу. Крім того, відсутні будь-які відомості, що особа, яка склала протокол, визначена наказом уповноваженою особою та має право складати протоколи про адміністративні правопорушення. У протоколі взагалі не зазначено про вручення позивачу будь-якої повістки (розпорядження), про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом для проходження ВЛК, а якщо навіть така повістка (розпорядження) була вручена останньому, то у протоколі не зазначено дату її отримання, часу необхідної явки. В протоколі фактично не визначена об`єктивна сторона правопорушення, не встановлена дата правопорушення, є розбіжності між протоколом та постановою, в постанові не зазначено чи повідомлений ОСОБА_1 про час та місце розгляду протоколу, оскільки про розгляд протоколу з номером 11/24-806 позивача не повідомляли. Посилаючись на ці обставини, позивач просив скасувати постанову про притягнення його до відповідальності, а провадження по справі закрити.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив слухати справу у відсутності представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, просив слухати справу у відсутності свого представника, у відзиві на позов просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши правові позиції сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП, тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а зробив такі висновки:

«...закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.»

У оскаржуваній постанові вказано, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 розглядався протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2024 № 11/24-806.

Разом з тим, слід звернути увагу, що будь-який протокол про адміністративне правопорушення від 27.12.2024 з номером 11/24-806 відносно ОСОБА_1 взагалі не складався, а протокол про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2024 року без номеру ( ар. с. 7) не був предметом розгляду начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також в оскаржуваній постанові ( ар.с.11) не зазначено, чи був повідомлений ОСОБА_1 про час та місце розгляду протоколу, оскільки саме про розгляд протоколу з номером 11/24-806 позивача не повідомляли.

Відсутність належних доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи не відповідає вимогам статті 277-2 КУпАП щодо вручення повістки не пізніш як за три доби до дня розгляду справи. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі позивача.

Отже, відсутність належних доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави для висновку, що розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 №05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а дійшов наступного висновку:

«…факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.»

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Враховуючи зазначені висновки Верховного Суду та обставини справи колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови та наявності підстав для її скасуванню.

При цьому колегія суддів зазначає, що питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція судів, в тому числі місцевих судів як адміністративних, в силу приписів пункту 3 частини другої статті 19 КАС України, не поширюється.

Повноваження ж адміністративних судів( місцевих судів як адміністративних) у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку статті 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.11.2021 №185/8460/16-а, від 10 квітня 2023 року по справі № 510/248/17.

Таким чином позовні вимоги в частині скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №11/24-806 від 02.12.2024 підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про закриття провадження та інших вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Так, позовна заява не містить жодного обґрунтування наявності підстав для закриття провадження, також судом не встановлено обставин для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, вказане у сукупності дає підстави для висновку про наявність підстав для скасування спірної постанови та надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Ухвалюючи це судове рішення суд керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та правові позиції сторін, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 246, 250, 255, 262, 286 КАС України, ст.ст. 9, 17, 18, 33, 210, 235, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення № 11/24-806 від 02.12.2024 відносно ОСОБА_1 .

Надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 1 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко