Справа № 340/4591/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2025 року м. Дніпросправа № 340/4591/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року (Кравчук О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 за період з 22.03.2012 по 22.03.2014;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 22.03.2012 по 23.03.2014 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 із зарахуванням пільгового стажу по списку №2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 у приватному малому підприємстві (ПМП) «Строймонтаж» на посаді виконроба.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що 22.03.2012, набувши право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2, він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, однак отримав відмову. Натомість пенсію йому було призначено лише 23.03.2014. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі № 340/4326/20 зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до пільгового стажу по списку № 2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 у ПМП "Строймонтаж" на посаді виконроба. Позивач вважав, що його право на пільгову пенсію мало б бути відновлене починаючи з дня порушення такого права, а саме з 22.03.2012. Однак, у відповідь на звернення позивача від 06.07.2021 ГУ ПФУ в Кіровоградській області повідомило, що призначення та нарахування такої пенсії відбулося з 01.03.2020, що і стало причиною звернення ОСОБА_1 до суду з відповідним позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області від 05.04.2012 № 330 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (у цій частині суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог).

Зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 05.03.2012 з урахуванням правової позиції щодо зарахування до пільгового стажу по списку № 2 періоду роботи ОСОБА_1 з 23.11.1993 по 16.03.2000 у ПМП «Строймонтаж» на посаді виконроба, викладеної в рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №340/4326/20.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначено, зокрема, що позивачу пенсія вже призначена з 23.03.2014, отже, повторного призначення бути не може. На виконання Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року у справі №340/4326/20 з 01.03.2020 року проведено перерахунок пенсії позивача з зарахуванням до пільгового стажу по Списку №2 періоду роботи з зарахуванням до пільгового стажу по Списку №2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 в приватному малому підприємстві «Строймонтаж» на посаді виконроба. Внаслідок проведеного перерахунку страховий стаж позивача склав 31 рік 4 місяці 4 дні, в тому числі робота по списку №2 16 років 5 місяців 25 днів (до перерахунку 8 років 2 місяці 1 день).

Скаржник посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки до суду з даним позовом звернувся у 2021 році, а вимоги ставить щодо 2012 року.

Також предмет спору, що розглядається в даній справі вже розглянутий у справі №340/4326/20.у силу п.4 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження, якщо є такі, що набрали законної сили рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким залишено без розгляду позовні вимоги щодо оскарження дій ГУ ПФУ в Кіровоградській області за період з 22.03.2012 по 23.03.2014 та закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати пенсії із зарахуванням пільгового стажу по списку №2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 в ПМП «Строймонтаж» на посаді виконроба.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2024 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 за період з 22.03.2012 по 22.03.2014. У цій частині справу направлено до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. В іншій частині постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 залишено без змін.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року запропоновано позивачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали надати до суду пояснення та докази в їх підтвердження стосовно поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом.

Від позивача до суду надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що позивачем строк звернення до суду з даним позовом не пропущено.

22.03.2012 ОСОБА_1 виповнилося 55 років і відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» він мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Позивач почав одержувати пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 23.03.2014.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі №340/4326/20 від 29.01.2021 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та не зарахування до пільгового стажу по Списку №2 періоду роботи 3 23.11.1993 по 16.03.2000.

Позивач зазначає, що порушене право на пільгову пенсію має бути відновлене з прийняттям рішення Кіровоградським окружним адміністративним судом від 29.01.2021, починаючи з дня його порушення, а саме з 22.03.2012 по 23.03.2014.

З відповіді відповідача від 06.07.2021 №4288-4379/М-02/8-1100/21 слідує, що нарахування такої пенсії відбулося тільки з 01.03.2020 (із зарахуванням до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 в ПМП «Строймонтаж» на посаді виконроба).

З аналізу норм ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вбачається, що у разі коли пенсія не призначена (не нарахована), не отримана з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то така пенсія виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, у разі коли буде встановлено вину цього органу (вину та протиправність дій відповідача встановлено рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі №340/4326/20 від 29.01.2021.

У питанні щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з даним адміністративним позовом, необхідно застосувати рішення Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Серков проти України» (заява N 39766/05), «Щокін проти України» (заяви N 23759/03 та N 37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права.

Цими рішеннями було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань.

Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь фізичної особи при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків такої особи, а також ролі рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, випливає, що перебіг строку, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України, при наведених обставинах, розпочався 06.07.2021.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

ОСОБА_1 із 2009 року неодноразово звертався до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії.

Листами від 24.06.2009 № 54/М-04-29, від 08.12.2009 № 836/М-16 та від 05.01.2010 № ІІІ/М-04-29 позивачу відмовлено в призначені пенсії, на тій підставі, що в нього відсутній достатній пільговий стаж, оскільки в ПМП «Строймонтаж» відсутні документи про проведення атестації робочих місць.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зарахувати до пільгового стажу 6 років 3 місяці 22 дні періоди роботи в ПМП «Строймонтаж» з 23.11.1993 по 16.03.2000 з підстав не проведення на ПМП «Строймонтаж» атестації робочих місць є протиправною та призначити пенсію.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 липня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 березня 2013 року рішення залишено без змін.

05 березня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із черговою заявою про призначення йому пенсії.

Рішенням від 05.04.2012 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, через відсутність необхідного пільгового стажу.

З 23 березня 2014 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

У подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою від 05 березня 2020 року, якою просив повторно розглянути питання про нарахування пільгової пенсії з включенням до пільгового стажу періоду його робити у ПМП «Строймонтаж» з 23.11.1993 року по 16.03.2000 року.

Листом від 17 березня 2020 № 549-642/М-03/8-1100/20 пенсійний орган відмовив позивачу у здійснені такого перерахунку.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та неврахування пільгового стажу у розмірі 6 років 3 місяці 22 дні за період роботи в ПМП «Строймонтаж» з 23.11.1993 по 16.03.2000; зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та врахувати пільговий стаж 6 років 3 місяці 22 дні за період роботи в ПМП «Строймонтаж» з 23.11.1993 по 16.03.2000.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/4326/20 від 29 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та не зарахування до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 в приватному малому підприємстві «Строймонтаж» на посаді виконроба; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 в приватному малому підприємстві «Строймонтаж» на посаді виконроба. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФ України в Кіровоградській області перерахувало пенсію позивача з 01 березня 2020 року, із зарахуванням до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи позивача з 23.11.1993 по 16.03.2000 в приватному малому підприємстві «Строймонтаж» на посаді виконроба.

Позивач вважає, що набув права на таку пенсію (з урахуванням пільгового стажу) з 22.03.2012.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Судом встановлено, що спірним питання у даній справі з урахуванням постанови Верховного Суду від 12 березня 2024 року, є право позивача на пенсію (з урахуванням пільгового стажу) з 22.03.2012.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до частини 6 статті 114 Закону № 1058-IV, контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки -після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній після внесення змін Законом України № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 13 Закону № 1788-XII та статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

За положенням статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

За частиною 1, 2, 5 статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Відповідно до п. 37, 39, 43, 44 Порядку № 22-1 у редакції на час звернення позивача з заявою, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, при наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в трьохмісячний термін з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера.

Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за фактичним місцем проживання (реєстрації) пенсіонерів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 виповнилось 55 років.

Позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою від 05 березня 2012 року про призначення йому пенсії.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області № 330 від 05 квітня 2012 року ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах, оскільки періоди роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 на посаді виконроба Приватного малого підприємства «Строймонтаж» зарахувати до стажу роботи на пільгових умовах неможливо.

Рішення ґрунтується на висновках пенсійного органу про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, що обумовлені неврахуванням до такого стажу періодів роботи позивача з 23.11.1993 по 16.03.2000 на посаді виконроба на ПМП "Строймонтаж".

Матеріали справи свідчать, що трудова книжка позивача містить та містили дані для призначення пенсії позивачу.

Також обґрунтованість підстав для зарахування періоду роботи позивача з 23.11.1993 по 16.03.2000 до пільгового стажу підтверджується рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі 340/4326/20, яке набрало законної сили 02.03.2021, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та незарахування до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 в приватному малому підприємстві "Строймонтаж" на посаді виконроба та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 в приватному малому підприємстві «Строймонтаж» на посаді виконроба.

Таким чином, матеріали справи містять усі належні передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

За такого правового регулювання та встановлених обставин, відмова ГУ ПФУ в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за віком, є протиправною, відповідно рішення відповідача підлягає скасуванню.

Щодо посилання скаржника на те, що позивачу пенсія вже призначена з 23.03.2014, отже, повторного призначення неможливо, колегія суддів зазначає, що зазначене не може бути підставою для відмови у призначені пенсії з більш ранньої дати, якщо наявні для цього законодавчо передбачені підстави.

Суд першої інстанції зобов`язав ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 05.03.2012.

Обраний судом першої інстанції способу захисту порушеного права, колегія суддів зазначає, рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржувалось, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

В іншій частині, а саме в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати пенсії із зарахуванням пільгового стажу по списку №2 періоду роботи з 23.11.1993 по 16.03.2000 в ПМП «Строймонтаж» на посаді виконроба постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року закрито провадження у справі.

Щодо посилання скаржника на пропуск строку звернення до суду з позовною заявою, суд зазначає, що ухвалою суду першої інстанції поновлено позивачу строк.

При цьому відповідач за результатами розгляду заяви повивача від 05.03.2012 прийняв рішення № 330 від 05 квітня 2012 року.

Проте, матеріали справи не містять доказів надіслання відповідачем та отримання позивачем зазначеного рішення відповідача.

Зазначене у сукупності свідчить про поважність пропуску позивачем строку звернення д осуду з позовом.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров