Справа № 534/98/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 р.Справа № 534/98/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Малюк М.В., повний текст складено 31.03.25 по справі № 534/98/25

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського взводу №1 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кадученко Наталії Василівни , Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Комсомольського міського суду Полтавської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову ЕНА № 3840289 від 12.01.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за частиною 1 статті 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.03.2025 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кадученко Наталії Василівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 12.01.2025 серії ЕНА №3840289 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Скасовано постанову від 12.01.2025 серії ЕНА №3840289 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафув розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить скасувати рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.03.2025 по справі №534/98/25.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що відеозапис з бодікамери та прилада TruCам є належним та допустимим доказом, на якому зафіксовано момент правопорушення. Також зазначає, що розбіжність у 26 секунд між початком фіксування швидкості та записом з бодікамери є технічно обумовленим, оскільки фіксація здійснена різними приладами з окремими системами синхронізації часу.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з урахуванням особливостей, визначених ст. 268 КАС України, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Судом оприлюднено на веб-порталі судової влади України відповідну ухвалу про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Крім того, вказана категорія справ відповідно до вимог ст. 286 КАС України розглядається в скорочені строки.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено, що 12.01.2025 поліцейським взводу поліції винесено постанову серії ЕНА №3840289 від 12.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно даної постанови на позивача накладено стягнення у вигляд штрафу в сумі 340,00 грн. за те, що останній 12.01.2025 09:27:52, в с. Градизьк по автодорозі Бориспіль-Маріуполь (Н-08, 221 км.), керуючи транспортним засобом Mazda 6, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більше як на 20 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР.

Не погодившись із правомірністю постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказами, наданими відповідачем, не підтверджено факт здійснення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР ).

Відповідно до статті 14 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейським поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кадученко Н.В. складено постанову серії ЕНА № 3840289 від 12.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно даної постанови в пункті 5 зазначено, що 12.01.2025 р. о 09 год. 27 хв. в с. Градизьк, дорога н-08 Бориспіль-Маріуполь, 221 км) водій, керуючи ТЗ у населеному пункті селище Градизьк рухався зі швидкістю 75 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год. Швидкість вимірювалася приладом TruCам ТС 003091. БК230766., чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем надано до матеріалів справи DVD-диск з відеозаписом, здійсненим на бодікамеру та TruCам, на якому містяться наступні матеріали: 1. «ВІ4224ЕА.PNG»; 2. «photo_2025-02-06_14-11-50.jpg»; 3. «photo_2025-02-06_14-11-45.jpg» ; 4. «_Jm000_0112_092714.avi»; 5. «12.01.2025Ольховський (Кадученко).mp4».

Як встановлено колегію суддів шляхом огляду оптичного диску та відео, які містяться на ньому, поліцейський взводу №1 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, тримаючи в руках TruCам ТС 003091, здійснює вимірювання швидкості руху транспортного засобу Mazda 6, номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціальне програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, мають проходити повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

При здійсненні працівниками поліції контролю режиму швидкості руху за допомогою вимірювача TruCAM LTI 20/20 експлуатаційні характеристики дозволяють проводити вимірювання шляхом утримування пристрою в руках або шляхом монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Водночас, доводи позовної заяви про те, що з урахуванням положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» прилад TruCAM при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, є помилковими, оскільки вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містить приписів щодо можливості використання поліцією лише змонтованих технічних приладів. Зазначена норма права передбачає можливість монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Колегія суддів зазначає, що здійснення фіксування швидкості за допомогою TruCам може відбуватися як в ручному режимі роботи, так і може бути встановлено на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі, що передбачено інструкцією по експлуатації приладу, а також свідоцтво про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки, експертні висновки та інші документи щодо використання приладу TruCam LTI 20/20.

Однак, доказів, які б свідчили про правомірность використання приладу TruCам ТС 003091 в ручному режимі відповідачем до суду не надано, зокрема інструкціі по експлуатації приладу, сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Таким чином, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що технічні властивості приладу не є предметом спору та не потребують доказування, а тому відсутність інструкції по експлуатації TruCam не впливає на вирішення справи є помилковими, оскільки інструкцією встановлені експлуатаційні характеристики, які дозволяють або забороняють проводити вимірювання шляхом утримування пристрою в руках та.

Як зазначено вище, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідачем не підтверджено відповідними доказами, а саме інструкцією по експлуатації приладу TruCam можливість вимірювати швидкість руху на дистанціях від 15 м до 1200 км в ручному режимі.

Твердження позивача про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не врахування пояснень позивача, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовується відозаписом «12.01.2025Ольховський (Кадученко).mp4», з якого вбачається, що працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, право можливість надання пояснень або клопотаннь, строки оскарження постанови, проте судом першої інстанції не надано належної оцінки встановленим обставинам.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції про задоволення позову та скасування постанови від 12.01.2025 серії ЕНА №3840289 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Суд першої інстанції приймаючи рішення по суті помилково дослідив та надав оцінку дорожнім знакам 5.49, 5.76, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів задоволення позовних вимог, в порядку ст. 317 КАС України, оскільки розташування дорожніх знаків не було підставою позову та жодною із сторін не оскаржувалось їх встановлення.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, однак мотиви вказаного висновку не відповідають підставам позову.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог слід змінити в частині мотивів його прийняття.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом апеляційної інстанції були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.03.2025 по справі № 534/98/25 змінити щодо мотивів його прийняття..

В іншій частині рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.03.2025 по справі № 534/98/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко