Справа № 160/23549/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/23549/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року (суддя Савченко А.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 27.08.1985 р. по 21.08.1986р., з 05.09.1986 р. по 05.01.1987 р., з 06.01.1987 р. по 29.05.1992р., з 05.06.1992 р. по 25.01. 1993 р., з 30.01.1993 р. по 29.07.1994 р., з 01.01.1996 р. по 20.03.1997 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 27.08.1985 р. по 21.08.1986р., з 05.09.1986 р. по 05.01.1987 р., з 06.01.1987 р. по 29.05.1992р., з 05.06.1992 р. по 25.01. 1993 р., з 30.01.1993 р. по 29.07.1994 р., з 01.01.1996 р. по 20.03.1997 р., та здійснити перерахунок пенсії з 18.03.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 18.03.2024р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13 липня 2024 року представник позивача звернувся до відповідача з заявою щодо неврахування періодів з 27.08.1985 року 21.08.1986, 05.09.1986 29.05.1992, 05.06.1992 25.01.1993, 30.01.1993 29.07.1994, 01.01.1996 18.05.1998 р.

Листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 23.07.2024р. №0400-010307-8/15152 повідомлено позивачку про те, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи: - з 27.08.1985 по 21.08.1986, оскільки на печатці, якою завірено запис про звільнення, неможливо визначити назву підприємства, що суперечить вимогам Інструкції; - з 05.09.1986 по 05.01.1987, з 06.01.1987 по 29.05.1992, з 05.06.1992 по 25.01.1993, з 30.01.1993 по 29.07.1994, оскільки відсутні назви підприємств, на які заявниця була прийнята на роботу, що суперечить вимогам Інструкції; - 01.01.1996 по 20.03.1997, оскільки у записі про звільнення відсутня печатка підприємства, що суперечить вимогам Інструкції.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- з 27.08.1985 по 21.08.1986 працювала на посаді вчителя математики в середній школі №129;

- з 05.09.1986 по 05.01.1986 працювала на посаді завідуючої відділом об`єднання любителів мистецтва;

- з 06.01.1987 по 29.05.1992 працювала на посаді акомпаніатора джазової студії;

- з 05.06.1992 по 25.01.1993 працювала на посаді адміністратора служби сервісу;

- з 30.01.1993 по 29.07.1994 працювала на посаді спеціаліста маркетингу;

- з 01.01.1996 по 20.03.1997 працювала на посаді начальника відділу імпорту.

Позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність дій не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з абзацом 1 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 9 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з приписами статті 62 Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції № 58 від 29.07.1993 передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 від 29.07.1993 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.6 Інструкції № 58 від 29.07.1993 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 58 від 29.07.1993 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено судом, листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 23.07.2024р. №0400-010307-8/15152 повідомлено позивачку про те, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи: - з 27.08.1985 по 21.08.1986, оскільки на печатці, якою завірено запис про звільнення, неможливо визначити назву підприємства, що суперечить вимогам Інструкції; - з 05.09.1986 по 05.01.1987, з 06.01.1987 по 29.05.1992, з 05.06.1992 по 25.01.1993, з 30.01.1993 по 29.07.1994, оскільки відсутні назви підприємств, на які заявниця була прийнята на роботу, що суперечить вимогам Інструкції; - 01.01.1996 по 20.03.1997, оскільки у записі про звільнення відсутня печатка підприємства, що суперечить вимогам Інструкції.

Також судом було встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- з 27.08.1985 по 21.08.1986 працювала на посаді вчителя математики в середній школі №129;

- з 05.09.1986 по 05.01.1986 працювала на посаді завідуючої відділом об`єднання любителів мистецтва;

- з 06.01.1987 по 29.05.1992 працювала на посаді акомпаніатора джазової студії;

- з 05.06.1992 по 25.01.1993 працювала на посаді адміністратора служби сервісу;

- з 30.01.1993 по 29.07.1994 працювала на посаді спеціаліста маркетингу;

- з 01.01.1996 по 20.03.1997 працювала на посаді начальника відділу імпорту.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що записами трудової книжки позивача підтверджено трудову діяльність позивачки за оскаржувані періоди.

Суд вірно взяв до уваги, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Вірними

Є висновки суду першої інстанції, що порушені права позивачки підлягають відновленню судом шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.08.1985 р. по 21.08.1986р., з 05.09.1986 р. по 05.01.1987 р., з 06.01.1987 р. по 29.05.1992р., з 05.06.1992 р. по 25.01. 1993 р., з 30.01.1993 р. 29.07.1994 р., з 01.01.1996 р. по 20.03.1997 р., та здійснити перерахунок пенсії з 18.03.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 13 травня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.І. Малиш

суддя А.В. Шлай