Справа № 629/7534/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13 травня 2025 р. Справа № 629/7534/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.02.2025 , головуючий суддя І інстанції: Попов О.Г., м. Лозова Харківської області, по справі № 629/7534/24
за позовом ОСОБА_1
до Департаменту патрульної поліції , Інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП у Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сулейманова Агіл Аріф огли
про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,
У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП у Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сулейманова Агіл Аріф огли (далі по тексту відповідач-1), Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач-2), про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Сулейманова Агіл Аріф огли від 02.12.2024 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА за №3589767, стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 140 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 510,00 грн.;
- провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП (за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення);
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 лютого 2025 року у справі № 629/7534/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектору 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП у Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сулейманова Агіл Аріф огли, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 3589767 від 02.12.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 140 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок.

Закрито справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 484 гривні 48 копійок, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Департамент патрульної поліції, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення, а рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 лютого 2025 року у справі № 629/7534/24 залишено без змін.

22 квітня 2025 року через систему "Електронний суд" до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 629/7534/24, в якій позивач просить ухвалити додаткове рішення у справі №629/7534/24, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок) у якості відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин першої-п`ятої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З аналізу вищевказаної норми слідує, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати наведені вище критерії, зокрема чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

З метою підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1206065 (а.с. 19 том 2); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 20--21 том 2); договір №014/2024 про надання правничої допомоги (у всіх судочинства) від 01.07.2024 (а.с. 36 том 1); додаток №1 до договору про надання правничої допомоги (у всіх судочинства) від 01.07.2024 за №014/2024 (а.с. 37 том 1); актом виконаних робіт (наданих послуг) від 18.04.2025 (а.с. 24-25 том 2) та рахунком до нього, а також квитанцією №470813 від 18.04.2025 (а.с.26 том 2).

Відтак, з приведених матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 уклав з адвокатом Зеленським Максимом Сергійовичем договір №014/2024 про надання правничої допомоги (у всіх судочинства) від 01.07.2024 (а.с. 36 том 1) (далі Договір №014/2024), до якого складено також додаток №1 (а.с. 37 том 1) (далі Додаток №1 до Договору №014/2024).

Згідно до п. 1 Договору №014/2024 визначено, що Клієнт доручає, а Адвокат приймає до виконання доручення про надання правничої (правової) допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, як представник у судах загальної юрисдикції усіх інстанцій, правоохоронних та контролюючих органах, інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності, у тому числі органах та підрозділах Національної поліції України, прокуратури, досудового розслідування, ДВС та ДКС України тощо, з приводу правовідносин (спорів), що виникли між ким, як фізичною особою та представником юридичної особи приватного права, та державними, правоохоронними і контролюючими органами, суб`єктами господарювання, щодо належних йому особистих майнових прав та немайнових прав, у т.ч. Конституційних (права захист, права на особисту недоторканність, права на інформацію тощо), а також щодо поновлення інших (усіх без винятків) порушених прав, свобод та законних інтересів Клієнта у наслідок діянь державних органів, підприємства, установ та організацій незалежно від форми власності (будь-яких, без винятків) та їх посадових і службових осіб

У відповідності до пункту 2.1 Договору №014/2024 закріплено, що адвокат зобов`язаний: чесно та добросовісно відстоювати права та законні інтереси особи в інтересах якої укладений договір усіма незаборонними законом засобами; зберігати адвокатську таємницю та не без згоди особи в інтересах якої укладений договір данні, які стали йому відомі у в зв`язку з наданням правничої (правової, юридичної) за вимогою Клієнта повідомляти його про стан виконання доручення; при закінченні дії даного Договору повернути Клієнту за його вимогою усі отримані від останнього документи.

Пунктом 2.4 Договору №014/2024 передбачено, що Клієнт зобов?язаний здійснити в обумовлені строки або доручити здійснення оплати юридичних послуг Адвоката згідно з цим Договором, та відшкодувати затрати пов`язані з виконанням доручення. При достроковому припиненні Договору відшкодувати Адвокатові фактично понесені ним затрати та виплатити гонорар за фактично виконану ним роботу.

Додатком №1 до Договору №014/2024 визначено порядок та умови оплати послуг адвоката. Зокрема, визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги з урахуванням Рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, що затверджені рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 за №13/1/7 (зі змінами).

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір вказаного Договору обчислюється сторонами відповідно до вище наведених правових норм та становить:

- 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп, за першу консультацію (у т.ч. з виїздом поза робоче місце адвоката), вивчення документів, складання правової позиції у справі тощо;

- 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. за складання звернення, запиту, скарги, повідомлення, клопотання, іншого процесуального документу у порядку кримінального або цивільного процесуального законодавства, адміністративного судочинства, адвокатського запиту тощо;

- 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. за складання позовної заяви у порядку адміністративного, цивільного або господарського судочинства;

- 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. за участь у суді першої інстанції (у т.ч. у режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів (за кожні 4 судові засідання);

- 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. за складання апеляційної скарги на рішення, постанову чи ухвалу суду;

- 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. за участь у суді апеляційної інстанції у т.ч. у режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів (за кожні 4 судові засідання);

Водночас, додатком №1 до Договору №014/2024 також визначено, що Клієнт зобов`язується сплатити вказаний Гонорар Адвокату у наступний термін, а саме: не пізніше трьох банківських днів після підписання сторонами Акту виконаних робіт (наданих послуг), який підписується не пізніше наступного дня після ухвалення рішення судом відповідної інстанції, але у будь-якому разі не пізніше 25 числа (наступного робочого дня) останнього місяця кожного кварталу у якому надано правничу допомогу (25.12.2024, 25.01, 25.03, 25.06 та 25.09.2025, тощо).

При цьому, представником позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення зауважено, що вартість отриманих ОСОБА_1 послуг розрахована адвокатом Зеленським М.С. з урахуванням рішення Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 за №13/1/7, яким затверджено Рекомендації щодо застосування рекомендованих (МІНІМАЛЬНИХ) ставок адвокатського гонорару.

Згідно з актом від 18.04.2025 про виконаних робіт (надання послуг) згідно з Договором №014/2024 (а.с. 24-25 том 2) встановлено, що виконуючи умови вказаного договору Адвокат надав, а Клієнт отримав наступні послуги:

1) складання та подання 14.04.2025 у порядку ст.304 КАС України відзиву на апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції у справі №629/7534/24 (у т.ч. додаткові перегляд та аналіз відеозапису з нагрудної камери поліцейського за 02.12.2024, що відображено за його текстом), що мали місце 14.04.2025 всього витрачено 5 годин (гонорар фіксований 4 000,00 грн);

2) запланована участь у розгляді Другим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 лютого 2025 року у справі № 629/7534/24, судове засідання у якій призначено на 22.04.2025 о 14:00 год всього планується витратити 3 години з урахуванням часу, що необхідний для прибуття до суду та повернення на робоче місце адвоката (гонорар фіксований 2 000,00 грн).

Таким чином, за даними вказаного акту загальний розмір фіксованого гонорару адвоката склав 6000 гривень.

У відповідності до рахунком на оплату №009/2025 (д014/2024) від 18.04.2025 та квитанції №470813 від 18.04.2025 (а.с.26 том 2) ОСОБА_1 сплатив адвокату Зеленському М.С. за надані по Договору №014/2024 послуги 6000,00 гривень.

Таким чином, з приведеного вище судом апеляційної інстанції встановлено, що за надання адвокатом правничої допомоги та представництво інтересів у суді апеляційної інстанції позивачем було сплачено 6000 гривень фіксованого гонорару.

Отже, у даній справі позивачем та його представником було визначено фіксовані розміри гонорару останнього за надані послуги.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року 5076-VI (далі - Закон 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми випливає, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Водночас, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Аналізуючи понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які входять до складу судових витрат, колегією суддів встановлено, що заявлені представником позивача витрати не відповідають вимогам реальності та розумності.

Оцінюючи реальність та розумність витрат на правничу допомогу у даній справі, суд апеляційної інстанції враховує, що дана категорія справ з приводу оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є поширеною, по ній існує велика кількість судової практики, а також вона не передбачає дослідження та опрацювання великої кількості матеріалів.

Також, колегія суддів зазначає, що участь одного й того самого адвоката при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій (адвокат Зеленський М.С., що брав участь у даній справі як представник позивача в судах першої та апеляційної інстанцій) свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.11.2020 у справі № 520/7431/19.

Правова позиція позивача не змінювалась в судах першої та апеляційної інстанцій. Законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свою позицію, написання відзиву на апеляційну скаргу не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Між тим, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, згідно яких: …суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 по справі №2040/6747/18 надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

В будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення певної (усієї) сукупності питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи і нормативно-правової бази.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.05.2023 у справі №640/2756/19.

Відтак, колегія суддів вважає, що заявлений у клопотанні представника позивача розмір відшкодування витрат позивача на правову допомогу в суді апеляційної інстанцій у розмірі 6000,00 грн є суттєво завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Підсумовуючи все вище приведене, з огляду на нескладність справи, поширеність судової практики у даній категорії справ, відсутність значного обсягу документів для опрацювання, а також за умови, що правова позиція позивача не змінювалась на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, то колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заявленого представником позивачем клопотання, а розмір витрат на правничу допомогу, які понесені останнім у суді апеляційної інстанції та підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача складають 1000 грн.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності ухвалення додаткової постанови про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зеленського Максима Сергійовича про ухвалення додаткової постанови у справі №629/7534/24 задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу, які понесено під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 (нуль) копійок.

В задоволенні іншої частини заяви представника ОСОБА_1 адвоката Зеленського Максима Сергійовича про ухвалення додаткової постанови у справі №629/7534/24 - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.
Судді Перцова Т.С. Жигилій С.П.