Справа № 175/2355/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2025 року м. Дніпросправа № 175/2355/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року в адміністративній справі №175/2355/24 (головуючий суддя I-ї інстанції Ребров С.О.) за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.02.2024 року звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00016941 від 19 січня 2024 року відносно нього за ч.2 ст.132-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відсутні перевищення вагових параметрів. Зазначає, що вказана постанова жодним способом Укртрансбезпекою йому не надсилались і не вручались. 19.06.2024 року йому в додаток «Дія» надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00016941 від 19 січня 2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Апелянт стверджує, що з фотофіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, а тому окреме визначення у постанові не потребується, оскільки відповідно до вимог Інструкції №512 у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, має міститися інформація про марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, яка вказана в оскаржуваній постанові, а саме інформація про тягач (до якого приєднаний причіп, що не може рухатись самостійно). Вказує, що в постанові фіксується саме марка, модель, державний номерний знак тягача, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем, а тому в постанові зазначається саме інформація про тягач. Також зазначає, що основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, є внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Вказані докази долучені до матеріалів справи та безпідставно не взяті судом першої інстанції до уваги. Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачену зокрема частиною другою статті 132-1 КУпАП, несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Згідно інформаційних даних, що надійшли від Головного сервісного центру МВС України, відповідальною особою за даним транспортним засобом на момент скоєння правопорушень був громадянин - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 саме як керівник юридичної особи. Поштова адреса: Донецька обл., м. Краматорськ, вул.Перша Горна, 5, кв.4. Відображення в постанові словосполучення «керівник юридичної особи» не потребується та не передбачене чинним законодавством. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). Скаржник зазначає, що в розумінні положень Інструкції №512 постанову про накладення адміністративного стягнення можна надсилати як на адресу місця реєстрації/проживання фізичної особи так і на адресу місцезнаходження юридичної особи. Оскаржувана постанова направлена на поштову адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 рекомендованими листом з повідомленням про вручення та вручена 06.02.2024 року особисто позивачу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 311 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

06.02.2024 року засобами поштового зв`язку за місцем своєї реєстрації позивач отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА №00016941 від 19.01.2024,якою його притягнуто до адміністративної відповідальності зач.2ст.132-1 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що відповідальна особа (позивач) допустив рух транспортного засобу SINOTRUK ZZ3315V3266E1, днз НОМЕР_2 , який був зафіксований автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті 18.01.2024 року о 19 год. 55 хв. за адресою: М-30, 949 + 608 (М-04, км 186 + 337) Дніпропетровська область, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11,189% (2,126 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3 м. до 1,8 м. при спарених колесах.

Вказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 20 WAGA-WIM35, №7, сертифікат відповідності №04/4445, 1627, 1626, чинний до 22.11.2024 року.

Вказаною постановою зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фотофіксації: Кількість вісей - 4 шт.. Відстань між вісями 1-2: 1800 мм; 2-3: 3220 мм; 3-4: 1350 мм. Навантаження на вісь 1 - 6750 кг, 2- 6750 кг, 3 - 12400 кг, 4 - 12750, - загальна маса - 38650 кг. Навантаження на здоєні вісі - 21126 кг. Також у постанові зазначено про веб-посилання, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі (а.с.12).

Спірною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн..

Не погодившись з постановою відповідача, позивач оскаржив таку постанову до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що постанова є незаконною та належить скасуванню, оскільки не відповідає вимогам Інструкції №512. Суд зазначив, що відповідачем притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП не керівника юридичної особи - власника транспортного засобу, а фізичну особу, яка не є власником транспортного засобу. Крім того, за висновками суду першої інстанції, в порушення Порядку №1174 оскаржувана постанова не містить категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі транспортного засобу. Тобто, оскаржувана постанова не містить належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та винність у ньому позивача.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами

тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно;

однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%;

двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%;

трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Статтею 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В той же час, умови та порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174 (далі по тексту - Порядок №1174).

Згідно із пунктом 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163.

Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163.

Згідно із пунктами 11-12 Порядку №1174 автоматичні пункти, якими правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу.

Приписами пункту 12 Порядку №1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати:

- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

- вимірювання загальної маси транспортного засобу;

- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

- вимірювання габаритів транспортного засобу;

- фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу);

- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно пункту 14 Порядку №1174 інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Пунктом 15 Порядку № 1174 визначено, що метадані повинні містити дані про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку №1174).

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Відтак, враховуючи наведене вище, апеляційний суд зазначає, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів-комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що позивачем 18.01.2024 року о 19 год. 55 хв. за адресою: М-30, 949 + 608 (М-04, км 186 + 337) Дніпропетровська область допущено рух транспортного засобу SINOTRUK ZZ3315V3266E1, днз НОМЕР_2 , із перевищенням навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11,189 % (2,126 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3 м. до 1,8 м. при спарених колесах.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що відповідачем безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП не керівника юридичної особи власника транспортного засобу, а фізичну особу, яка не є власником транспортного засобу SINOTRUK ZZ3315V3266E1, днз НОМЕР_2 .

Апеляційний суд не може погодитись із таким висновком з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу SINOTRUK ZZ3315V3266E1, державний номерний знак НОМЕР_2 , такий транспортний засіб є вантажним спеціалізованим самоскидом. Власником транспортного засобу є ТОВ «КРАМ ПОСТАЧАННЯ» (а.с.7).

В позовній заяві позивач зазначає, що адміністративну відповідальність за правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб або належний користувач транспортного засобу, а тому вважає, що відповідальність за вчинене правопорушення має нести керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Вказану позицію підтримано судом першої інстанції.

Разом з тим, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМ ПОСТАЧАННЯ» є саме Чеботаєв Євген Вікторович. Копія виписка, яка міститься в матеріалах справи, датована 17.02.2023 року (а.с.9).

Судом апеляційної інстанції зроблено запит на Єдиному порталі Міністерства юстиції України по коду ТОВ «КРАМ ПОСТАЧАННЯ», згідно якої станом на день розгляду справи в суді апеляційної інстанції керівником Товариства є Чеботаєв Євген Вікторович.

Відтак, наведені вище доводи позивача є необґрунтованими та спростовуються наведеними доказами.

Також судом першої інстанції зроблено висновок, що оскаржувана постанова містить недоліки щодо оформлення та відображення інформації, а саме - не містить інформації щодо категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі) транспортного засобу, а також відсутні відомості щодо марки, моделі та державного номерного знаку напівпричепу контейнеровозу.

Крім того, суд зазначив, що з наданих фотодоказів не можливо роздивитися державний номерний знак автомобіля, що виключає можливість ідентифікувати цей транспортний засіб саме як автомобіль SINOTRUK ZZ3315V3266E1, днз НОМЕР_2 .

Апеляційний суд вважає таку позицію помилковою, оскільки суд першої інстанції фактично процитував позицію позивача, викладену в позовній заяві, без надання належної оцінки обставинам справи та доводам відповідача.

Колегія суддів зазначає, що в момент зважування зафіксований і тягач, і приєднаний до нього напівпричеп, проте у постанові фіксується саме марка, модель, державний номерний знак тягача, оскільки причеп це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.

До відзиву на позовну заяву були долучені відповідні докази, а саме:

- фотографії транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт;

- інформаційна картка автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформована автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем.

Вказані докази є належними та допустимими, а тому приймаються судом апеляційної інстанції до розгляду.

Посилання позивача, з яким погодився суд першої інстанції на те, що оскаржувана постанова направлена засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації позивача-фізичної особи, а не за адресою місцезнаходження ТОВ «КРАМ ПОСТАЧАННЯ», колегія суддів до уваги не приймає, оскільки згідно чинного законодавства, постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). В даному випадку постанова направлена на адресу керівника ТОВ ТОВ «КРАМ ПОСТАЧАННЯ» - позивача в даній справі.

Апеляційним судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача щодо порядку оформлення спірної постанови, її направлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд зазначає, що постанова серії АА №00016941 від 19.01.2024 року за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП. Розмір штрафу призначений в межах санкції вказаної статті.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року в адміністративній справі №175/2355/24 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року в адміністративній справі №175/2355/24 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко