Справа № 240/34207/22
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(в порядку судового контролю за виконанням судового рішення)

12 травня 2025 року м. Житомир

справа № 240/34207/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.06.2023, позов ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправними дій Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2022 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078;

- зобов`язано Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення позивача за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2022 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язано Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації.

Вказане рішення згідно з постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024 залишено без змін.

24 квітня 2025 року представник позивача - Дубок Сергій Миколайович (діє на підставі ордера серії АМ №1111020) надіслав до суду заяву (за вх.№31948/25), у якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №240/34207/22 та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання вказаного рішення, а саме:

- про виплату ОСОБА_1 240629,40 грн індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.08.2022 з урахуванням вимог абз. 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

Аргументуючи підстави звернення до суду із вказаною заявою, представник позивача (стягувач) вказує, що за період 01.03.2018 по 31.08.2022 відповідач не перерахував та не виплатив позивачу належну суму індексації, пояснюючи це тим, що в березні 2018 року грошове забезпечення позивача збільшилося на понад 4456,10 грн.

Саме тому, вважаючи, що відповідач до цього часу не виконав рішення суду в частині виплати належних сум індексації, звернувся до суду з проханням встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Державна установа "Житомирська виправна колонія (№4)" подала заперечення на заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заяви.

Керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України та ч.5 ст.383 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Одним із способів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина 2 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач у заяві зазначає, що відповідач (станом на момент подачі цієї заяви) не виконав рішення суду, а саме не виплатив належні суми індексації, саме тому, просить ухвалити рішення, яким зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого його постановлено, у передбачені законодавством строки подати звіт про виконання його виконання.

Відповідач подав до суду заперечення щодо заяви про встановлення судового контролю, у якому зазначив, що на виконання рішення суду у справі №240/34207/22 установою було здійснено перерахунок ще станом на 22.02.2024, та з метою подальшої виплати грошової суми, установою було надіслане звернення до Департаменту щодо виділення додаткового фінансування за КПКВК 3601020.

Наголошує, що по справі відповідач діє в межах свого фінансування, яке і так є досить обмеженим в силу дії воєнного стану в країні, а всі можливі заходи, щодо виділення додаткового фінансування установа виконує.

Вказує, що підстав вважати, що за умови не встановлення судового контролю, рішення суду у цій справі залишиться невиконаним - відсутні, а тому установа не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації диспозитивного права суду, щодо покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На підтвердження своїх доказів надає довідку-розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та розрахунок доплати суми індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2016 по 13.08.2022 відповідно до яких визначені суми нарахованої відповідачем індексації.

Суд зазначає, що невиконання відповідачем судового рішення в частині виплати нарахованої позивачу індексації грошового забезпечення за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у відповідача не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18), від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Отже, у даному випадку має місце невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, з підстав обмеженого бюджетного асигнування, що не є тотожним обставинам ухилення або свідомого невиконання судового рішення.

Крім цього, суд наголошує, що повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень державних виконавців.

Суд звертає увагу, що у заяві позивача не зазначено інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформації про хід виконавчого провадження. Також до матеріалів заяви не надано жодних доказів звернення рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №240/34207/22 до примусового виконання, доказів відкриття виконавчого провадження, вчинення виконавцем дій, спрямованих на перевірку виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, суд не вбачає наявності підстав у задоволені заяви представника позивача.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність обставин які б свідчили про необхідність встановлення Державній установі "Житомирська виправна колонія (№4)" строку для подання звіту про виконання судового рішення.

З огляду на викладене, правові підстави для застосування заходів судового контролю у порядку статті 382 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Горовенко