Справа № 160/34174/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/34174/24
Суддя І інстанції Ніколайчук С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» (), яка полягає у незабезпеченні позивача збалансованою їжею що призвело до позбавленні позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) права на гідне життя, яке обумовлене можливістю вживати якісну збалансовану їжу згідно встановлених законодавством норм;

- стягнути з Відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» () за порушення права позивача на забезпечення збалансованою їжею та права на гідне життя, яке обумовлене можливістю вживати збалансовану їжу згідно встановлених норм на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) завдану цими порушеннями моральну шкоду е розмірі 300000 (триста тисяч) гривень;

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» (), яка полягає у незабезпеченні позивача цигарками та сірниками згідно встановлених норм забезпечення, що призвело до фізичних та психологічних страждань позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та права на гідне життя, яке обумовлене можливістю палити цигарки з використанням сірників для забезпечення організму нікотиновою кислотою при палінні;

- стягнути з Відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» () за порушення права позивача на забезпечення цигарками та сірниками згідно встановлених норм забезпечення і права на мати гідне житія, яке обумовлене можливістю задовільняти стійку залежність від тютюнопаління для гідного життя на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) завдану цими порушеннями моральну шкоду в розмірі 400000 (чотириста тисяч) гривень;

- визнати протиправними бездіяльність та дії Відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» (), яка полягала у незабезпеченні позивача збалансованою їжею та цигарками і сірниками та якими було примушено позивача шляхом жебратства випрошувати у своїх рідних та знайомих надсилати позивачу у посилках необхідні продукти харчування та цигарки і сірники, що призвело до приниження гідності людини та призвело до завдання моральної шкоди;

- стягнути з Відповідача: Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» () за протиправні бездіяльність та дії, які проїзвели до примушення позивача шляхом жебратства випрошувати у своїх рідних та знайомих надсилати позивачу у посилках необхідних але ненаданих позивачу цигарок і сірників та продуктів харчування для збалансування їжі, що призвело до приниження гідності людини та призвело до завдання моральної шкоди, на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за завдану цим порушенням приниження гідності людини позивача та завдану йому моральну шкоду компенсацію у розмірі 500000 (п`ятисот тисяч) гривень.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року адміністративну справу №160/34174/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати і направити справу для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для передачі адміністративної справи №160/34174/24 на розгляд місцевого суду в територіальності якого знаходиться відповідач. Вказує на те, що зазначений в позовній заяві та уточненій позовній заяві спір не підпадає під жодну з ознак, зазначених у всіх пунктах частини першої статті 20 КАС України, зважаючи на те, що позивачем оскаржується бездіяльність суб`єкта владних повноважень, який порушив його конституційне право на соціальне забезпечення, а тому вказаний спір повинен розглядатись згідно частини 2 статті 20 КАС України окружним адміністративним судом, якому підсудні всі адміністративні справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В свою чергу, зі змісту статей 537 та 539 КПК України, якими регламентовано перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, вбачається, що процесуальний закон виокремлює таких суб`єктів як адміністрації установ виконання покарань.

Так, пунктом 13-1частини першої статті 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Водночас відповідно до частини дев`ятої статті 539 КПК України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту позову, предметом спору в цій справі є оскарження бездіяльності Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» які полягають у порушенні права позивача на матеріальне забезпечення у вигляді збалансованої їжі, цигарок та сірників.

Відповідач має статус суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС, а характер правовідносин, що виникли між позивачем та Державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)»в деякій мірі можна розцінювати як правовідносини підпорядкування і влади, адже дії, які оскаржує позивач, вчинені відповідачем під час виконання ним своїх владних функцій, і хоча ці правовідносини не побудовані на безпосередній підпорядкованості їх учасників, однак не передбачають диспозитивної поведінки позивача.

У контексті закріпленого Конвенцією та Конституцією України безумовного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності будь-якого владного суб`єкта реалізацією позивачем визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є оскарження дій або бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень до суду адміністративної юрисдикції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що цей спір має розглядатися саме у порядку адміністративного судочинства.

Вказана позиція узгоджується з висновками щодо застосування приписів п. 13-1 ч. 1 ст. 537, та ч. 9 ст. 539 КПК України, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №440/3831/18.

Водночас, колегія суддів, в межах розгляду цієї справи вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що цей спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) адміністративні справи за позовними заяви територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 КАС України Вищому антикорупційному суду підсудні справи про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України "Про санкції".

Згідно з ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Аналіз наведених приписів ст. 20 КАС України та матеріалів справи дає підстави для висновку, що цей спір має розглядати саме Дніпропетровський окружний адміністративний суд, оскільки приписи ч. 1 та 3 ст. 20 КАС України не передбачають можливості розглядати справи за позовами, поданими з підстав, визначених п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України (ч. 9 ст. 539 КПК України) ані місцевим загальним судом як адміністративним, ані Вищим антикорупційним судом.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для передачі адміністративної справи №160/34174/24 на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанову складено 13 травня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова