Справа № 520/14907/2020
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 р. Справа № 520/14907/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/14907/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), в якому просила суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 року по 23.07.2020 року протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо нарахування та виплати однією сумою на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 року по 23.07.2020 року та подати до суду в місячний строк звіт про виконання судового рішення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині позовних вимог щодо визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 протиправною та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо нарахування та виплати однією сумою на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 залишено без розгляду. В іншій частині позовних вимог розгляд справи продовжено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі №520/14907/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 22.01.2020 по 22.07.2020 протиправною.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 22.01.2020 по 22.07.2020.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 задоволено частково. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 по справі №520/14907/2020 скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №520/14907/2020 залишено без змін.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року набрало законної сили 15.09.2021.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог, а саме, щодо визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 протиправною та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо нарахування та виплати однією сумою на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року у справі №520/14907/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 протиправною.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 набрало законної сили 11.01.2022.

10.03.2025 року позивачем подано заяву про встановлення судового контролю, в якій просить суд:

заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішень Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 та від 08.02.2021 по справі №520/14907/2020 задовольнити у повному обсязі;

зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду у 10-денний строк звіт про виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 та від 08.02.2021 по справі №520/14907/2020.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 року в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 17.05.2021 року та 08.12.2021 року по справі № 520/14907/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 року у справі №520/14907/2020 та постановити ухвалу, якою задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішень від 17.05.2021 року та від 08.12.2021 року у справі № 520/14907/2020.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що відповідач нарахував компенсацію лише за період з 13.10.2008 р. по 01.09.2018 р., а за період з жовтня 2018 р. по липень 2020 р. компенсація взагалі не нарахована з посиланням на те, що з жовтня 2018 р. їй нараховувалася пенсія у повному розмірі. Позивач вважає, що судом першої інстанції не проаналізовано правильність нарахування компенсації та не перевірено застосування відповідачем норми статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», якою передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), тобто в період з жовтня 2008 р. по липень 2020 р. Крім того, позивач зазначає, що нею до суду першої інстанції надано довідку - розрахунок компенсації, відповідно до якої компенсація нарахована лише за період з 13.10.2008 р. по 01.09.2018 р., а не по 21.01.2020.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не скористалося правом подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи те, що від учасників справи не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участю, правовідносини та предмет доказування у справі, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга).

Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без задоволення заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №520/14907/2020 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів які б підтверджували необхідність застосування такого заходу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.

Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин другої та четвертої вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.

Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль.

Так, згідно статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

За приписами статті 382 КАС України визначено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина перша). Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви (частина четверта). За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання (частина п`ята).

Тобто саме суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, може ухвалити рішення щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, тоді як відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Особливості розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення закріплено у статті 382-1 КАС України.

Частиною першою статті 382-1 КАС України визначено, що суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга статті 382-1 КАС України).

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є одним і заходів судового контролю покликаного забезпечити своєчасне виконання суб`єктом владних повноважень своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Водночас, як обставини, що можуть свідчити про невиконання рішення суду відповідачем-суб`єктом владних повноважень потрібно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

В обґрунтування доцільності встановлення судового контролю позивач посилається на ненарахування за період з жовтня 2018 р. по липень 2020 р. компенсації.

Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року у справі № 520/14907/2020 ОСОБА_1 нараховано компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 відповідно до Порядку № 159 у сумі 140646,29 грн., які будуть виплачуватися згідно затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Вказане підтверджується довідкою-розрахунком компенсації за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року та 08.12.2021 у справі № 520/14907/2020 по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 13.10.2018 року по 31.07.2020 року (т. 2 а.с. 11-13).

Так, згідно наведеної довідки вбачається, що за період з 13.10.2018 року по 31.07.2020 року пенсійним органом визначено розмір компенсації, що становить 140 646, 29 грн.

Таким чином, загальна сума коштів нарахованих до виплати та становить 140 646, 29 грн.

Крім того, з наведеної довідки встановлено, що сума боргу за рішенням суду в сумі 112 954, 04 грн сплачена в липні 2020 року, що позивачем не заперечується.

Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року та 08.12.2021 у справі № 520/14907/2020 нарахувань компенсації втрат частини доходів Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області частково виконано.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області була надана відповідь на звернення позивача, відповідно до якої, надані пояснення щодо порядку виплати вказаних нарахувань.

Так, відповідачем зазначено, що відповідно до пункту 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, (у редакції постанови правлінні Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», планується в межах коштів Державного бюджету України на фінансування пенсійних програм. На підставі зазначеного, нараховані на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року у справі №520/14907/2020 кошти в сумі 140 646,29 грн. будуть виплачуватись згідно затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Згідно частин 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету та бюджету Пенсійного фонду України.

Виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником у яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості їх надходження, що жодним чином не може свідчити про умисне невиконання чи про бездіяльність ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області при виконанні рішення суду.

При цьому, грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України, після отримання їх від головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійним фондом України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач фактично не заперечує свого обов`язку щодо виплати суми заборгованості пенсії, яка виникла після перерахунку.

Однак вказує, що виплати здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою за датою їх надходження до боржника, а виплата заборгованості буде здійснена в порядку черговості за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

За таких обставин колегія суддів вказує на відсутність підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду, оскільки ним вчинені всі можливі залежні від нього дії по виконанню рішення суду.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується вчинення Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області дій спрямованих на виконання судового рішення у цій справі, враховуючи, що невиплата нарахованих сум має місце не внаслідок ухилення від виконання судового рішення, а через відсутність у необхідному розмірі коштів, необхідних для його виконання, то за таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що хоча рішення суду у цій справі не було виконано відповідачем у повному обсязі, однак відповідачем вжито всіх залежних від нього заходів для виконання такого.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач нарахував компенсацію лише за період з 13.10.2008 р. по 01.09.2018 р., а за період з жовтня 2018 р. по липень 2020 р. компенсація взагалі не нарахована з посиланням на те, що з жовтня 2018 р. їй нараховувалася пенсія у повному розмірі, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року та 08.12.2021 у справі № 520/14907/2020 не було визначено конкретної суми нарахованої пенсії, а було визначено лише періоди щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати часини доходів (пенсії), у зв`язку з порушенням строків її виплати.

При цьому, задовольнивши позовні вимоги позивача про виплату компенсації за період з 13.10.2008 року по 22.07.2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було несвоєчасно отримано пенсію за період з 13.10.2008 року по 27.09.2018 року, нараховано на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі №2040/5872/18.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі №2040/5872/18, пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 13.10.2008 року по жовтень 2018 року, відповідно довідки-розрахунку компенсації за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року та 08.12.2021 у справі № 520/14907/2020 (т.2 а.с. 11) та відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.10.2020 року №7957-11935/21-02/8-2000/20 (т. 1 а.с. 76-79).

Заборгованість виплачена 23.07.2020 року.

При цьому, компенсація нараховувалась за несвоєчасно виплачену пенсію, у період з жовтня 2008 року по вересень 2018 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2001 року №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

У відповідності до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Зважаючи на наведене вище правове регулювання визначене ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та 4 Порядку № 159 сума компенсації позивачу повинна бути обчислена шляхом множення суми нарахованої, але невиплаченої суми пенсії за відповідний місяць (починаючи з жовтня 2008 року по вересень 2018 року), на індекс інфляції, який розраховується шляхом множення місячних індексів споживчих цін за весь період невиплати пенсії, тобто за період з 01.10.2018 року по 22.07.2020 року.

При цьому, період невиплати доходу позивача, як встановлено рішенням суддів у справі та випливає з матеріалів даної справи, починається з 13.10.2008 року і закінчується 23.07.2020 року (дата виконання рішення суду), а місяці за які пенсія позивачу була несвоєчасно нарахована та сплачена складає період з 13.10.2008 року по вересень 2018 року, оскільки як вже зазначалось вище, починаючи з жовтня 2018 року пенсія позивачу почала виплачуватися у відповідності до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі №2040/5872/18.

Отже, при розрахунку компенсації враховується відповідний місяць невиплати пенсії у відповідному розмірі, починаючи з 13.10.2008 року по вересень 2018 року, а індекс інфляції при розрахунку такої компенсації має обчислюватись з 13.10.2008 року по 23.07.2020 року,

З урахуванням викладеного, а також те, що пенсія позивачу не була нарахована та виплачена у належному розмірі за період з 13.10.2008 року по вересень 2018 року, то і сума компенсації підлягає нарахуванню саме за кожний місяць вказаного періоду, однак з урахуванням індексу інфляції за увесь період несвоєчасно сплаченої пенсії з 13.10.2008 року по 23.07.2020 року.

Враховуючи те, що пенсійним органом нараховано компенсацію за несвоєчасно нараховану та виплачену пенсію, що відбулося у період з 13.10.2008 року по вересень 2018 року, то і відсутні підстави вважати, що рішення виконане неналежним чином, при цьому розмір компенсації не був предметом розгляду при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року та від 08.12.2021 у справі №520/14907/2020.

Відтак, колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні об`єктивні, підтверджені належними і допустимими доказами, підстави вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 по справі № 520/14907/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова