Справа № 620/17794/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Інтер-Агро-База" до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Чернігівській області, ДПС України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8107053/33322351 від 18.01.2023;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну ФГ "Інтер-Агро-База" № 81 від 22.12.2022, фактичною датою її подання.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ГУ ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позовну заяву залишити без розгляду. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскільки позивач скористався правом на оскарження рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області в адміністративному порядку, то законодавством передбачено тримісячний строк для звернення до суду з даним позовом, який завершився 02.05.2023, в той час, як позов подано 27.11.2023 та суд першої інстанції проігнорував подане ГУ ДПС у Чернігівській області клопотання про залишення позову без розгляду.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу не подавали.

В суді першої інстанції позиція ДПС України також обґрунтовувалась порушенням позивачем строків звернення до суду.

Позивач, в суді першої інстанції, не наводив жодних обґрунтувань щодо строків звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем складено і подано на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну № 81 від 22.12.2022, однак її реєстрацію було зупинено, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.38-39).

З метою здійснення реєстрації вказаної податкової накладної, позивачем направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено (а.с.101).

За результатами розгляду поданих позивачем документів, Комісією ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято рішення від 18.01.2023 №8107053/33322351 про відмову в реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено. В додатковій інформації зазначено, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій, відсутня подальша реалізація контрагентом відповідного товару (а.с.102-103).

Вказане рішення оскаржене позивачем в адміністративному порядку та рішенням Комісії ДПС України від 02.02.2023 №10904/33322351/2 скаргу позивача залишено без задоволення (а.с.104-106).

Вважаючи рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оспорюване рішення не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення до п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

За приписами ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 (адміністративне провадження № К/9901/16396/19) вказала, що спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тому інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки: а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу; б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України.

Схожий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2024 року у справі №260/7315/23, відповідно до якого інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору, оскаржуються в судовому порядку в тримісячний строк, з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу.

Частинами 1-4 ст.123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2022 у справі №990/102/22 вказано, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20, інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

З матеріалів справи вбачається, що спірне рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області було прийнято 18.01.2023 та вже 26.01.2023 позивачем було оскаржене таке рішення в адміністративному порядку до Комісії центрального рівня ДПС України, що вбачається з копії квитанції №2 (а.с.105).

При цьому, рішення за результатами розгляду даної скарги було прийнято Комісією ДПС України 02.02.2023, яке в той же день було доставлено до електронного кабінету платника податків (а.с.106).

Вказане також підтверджується доданою до апеляційної скарги квитанцією від 02.02.2023.

Таким чином, з урахуванням положень ст.122 КАС України, останнім днем для звернення до суду з даним позовом є 02.05.2023.

Навіть у разі не отримання позивачем рішення Комісії ДПС України за результатами розгляду його скарги, то у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України останнім днем для звернення до суду з даним позовом є 26.07.2023.

Разом з тим, до суду першої інстанції позивач звернувся з позовною заявою 29.11.2023, що підтверджується відбитком штемпелю ВПЗ на конверті (а.с.130).

Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом 29.11.2023 позивачем порушено визначені законодавством строки на судове оскарження рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області №8107053/33322351 від 18.01.2023.

У постановах від 04 серпня 2022 року (справа №500/1149/21), від 21 жовтня 2021 року (справа №460/626/19) Верховний Суд дійшов висновку, що КАС України допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. Однак, норми Кодексу однозначно встановлюють, що у випадку виявлення судом факту пропуску особою строку звернення до суду з позовом їй гарантується надання часу для подання заяви про поновлення зазначеного строку та доказів поважності причин його пропуску. Забезпечення такого права не залежить від того, суд якої інстанції виявив факт пропуску строку, оскільки такий факт може бути виявлений не тільки до відкриття провадження у справі, що входить до компетенції суду першої інстанції, а й після відкриття провадження у справі, про що прямо зазначено в частині четвертій статті 123 КАС України, норма якої адресована суду без визначення певної інстанції.

Питання причин пропуску строку звернення до суду з позовом в обов`язковому порядку має бути поставлено на обговорення з особою, яка подала позов. Це реалізується або шляхом постановлення судом ухвали про надання позивачеві часу подати заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом, або безпосередньо у судовому засіданні. У будь-якому випадку позивач має бути обізнаний з фактом виникнення у суду питання дотримання ним строку звернення до суду з позовом задля забезпечення реальної можливості спростувати факт пропуску строку або довести наявність поважних причин для його поновлення.

З матеріалів адміністративної справи слідує, що питання пропуску строку звернення до суду не було предметом розгляду в суді першої інстанції та відкриваючи провадження у справі ухвалою від 07.12.2023 суд не досліджував дотримання позивачем встановлених процесуальним законодавством строків оскарження спірного рішення в судовому порядку.

При цьому, незважаючи на очевидний пропуск позивачем строків звернення до суду, що вбачається з поданих до позовної заяви документів, позивач не порушував питання поновлення пропущеного законодавством строку на оскарження рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області в судовому порядку.

Натомість, ГУ ДПС у Чернігівській області було подано до суду першої інстанції клопотання про залишення позовної заяви ФГ «Інтер-Агро-База» без розгляду із доказами направлення копії такого клопотання позивачу засобами поштового зв`язку 20.12.2023 (а.с.138-143).

Незважаючи на таке клопотання, позивачем не було подано жодних заяв про поновлення строку звернення до суду та не наведено жодних поважних причин його пропуску, а суд першої інстанції проігнорував вказане клопотання ГУ ДПС у Чернігівській області та не прийняв з порушеного питання жодного процесуального рішення.

Колегія суддів зазначає, що єдиним обґрунтуванням апеляційної скарги є виключно обставини недотримання позивачем строку звернення до суду і не розгляд судом першої інстанції клопотання про залишення позову без розгляду.

Копія апеляційної скарги, разом із ухвалою від 13.03.2024 про відкриття апеляційного провадження у справі була направлена на адресу ФГ «Інтер-Агро-База» засобами поштового зв`язку та отримана останнім 22.03.2024, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, будучі належним чином обізнаним про обґрунтування апеляційної скарги та порушеним питанням щодо недотримання строку звернення до суду з позовною заявою, позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу із зазначенням поважних причин пропуску звернення до адміністративного суду з даним позовом і не подавав до суду заяв про поновлення пропущеного строку.

Таким чином, з матеріалів адміністративної справи слідує, що позивач не скористався правом на подання будь-яких відзивів на апеляційну скаргу, заперечень на заяву податкового органу про залишення позову без розгляду чи наведення поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що позивач був обізнаний з фактом неодноразового порушення питання дотримання ним строку звернення до суду з позовом, проте, не скористався наданими йому процесуальними правами і як не вжив заходів задля спростування факту пропуску строку, так і не довів наявності інших поважних причин такого пропуску шляхом подання відповідної заяви.

Підсумовуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач у цій справі пропустив тримісячний строк звернення до суду, встановлений ч.4 ст.122 КАС України. Сукупність обставин у цій справі вказує на те, що позивачем у спірний період не було вчинено усіх залежних та можливих від нього дій, які б свідчили про бажання та дійсний намір реалізації наданих законом процесуальних прав на подання адміністративного позову. При цьому поважних причин пропуску такого строку позивачем не наводилось та заяв про його поновленням ним не подавалось. Належних доказів на підтвердження наявності обмежень для підготовки позову у період з 02.02.2023 (дата рішення Комісії ДПС України) по 29.11.2023 (дата направлення позову до суду засобами поштового зв`язку) не було надано ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду справи.

Така поведінка позивача не може бути визнана сумлінною, а тому колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 11.02.2025 у справі №160/9000/24, який підлягає врахуванню при розгляді спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а невірне застосування норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи у зв`язку з чим наявні підстави для скасування судового рішення із залишенням позову без розгляду.

Керуючись ст.122, 123, 240, 243, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Фермерського господарства "Інтер-Агро-База" - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови складено 12 травня 2025 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма