Справа № 607/6897/25
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2025 Справа №607/6897/25 Провадження №2-а/607/306/2025
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Новосад С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Колцуняк Юрій Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

за участі:

представника позивача - адвоката Колцуняка Ю.В.,

встановив:

02.04.2025 через канцелярію суду позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колцуняк Ю.В., звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить: постанову у справі про адміністративне правопорушення №459 від 30.03.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, визнати незаконною та скасувати; закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що: постановою у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, №459 від 30.03.2025, громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17000, 00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вважає, що дана постанова винесена незаконно та з порушенням процесуальних норм, а правопорушення позивачем не вчинялось. З огляду на це, просить суд скасувати цю постанову з таких підстав: 10.05.2024 ОСОБА_1 пройшов обстеження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 та подав заяву із додатками про отримання відстрочки. Вдруге така заява була подана з метою продовження відстрочки 16.11.2024, а востаннє - 03.03.2025 через додаток «ІНФОРМАЦІЯ_9». 29.03.2025 ОСОБА_1 сформував витяг через додаток «ІНФОРМАЦІЯ_9», де міститься інформація про те, що йому надана відстрочка до 08.05.2025, однак також була виявлена інформація, що він перебуває у розшуку через неявку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30.03.2025 він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де йому вручили протокол про адміністративне правопорушення від 30.03.2025 №443 та постанову №459 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а спроба показати свої документи про те, що він має відстрочку, була проігнорована та не взята до уваги.

На основі вищевказаного, представник позивача робить висновок про порушення процедури винесення постанови, а саме:

1. Відсутність належного розгляду справи про адміністративне правопорушення - справа повинна розглядатися у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У цьому випадку засідання взагалі не проводилося.

2. Порушено право особи на надання пояснень - позивачу не було надано можливості надати пояснення по справі та висловити свою позицію, залучити адвоката, що є порушенням права на захист.

3. Постанову було видано без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що передбачена КУпАП - фактично відбулася лише видача готової постанови без проведення засідання та дослідження обставин справи.

Такі порушення є підставою для оскарження постанови, оскільки вони є суттєвими і порушують право особи на справедливий розгляд справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що також зазначено і в «ІНФОРМАЦІЯ_9».

ОСОБА_1 зазначає, що не отримував жодних повідомлень, дзвінків, листів тощо з поштового зв`язку, сервісу «ДІЯ», «ІНФОРМАЦІЯ_9» та інших джерел про повістку. Йому не було відомо про те, що йому направлена повістка.

ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку електронного реєстру «ІНФОРМАЦІЯ_10», має оформлену відстрочку від призову під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Сторона позивача не погоджується із оскаржуваною постановою, оскільки ОСОБА_1 не отримував повістки чи повідомлення, не підписував розписки про виклик, про що також вказував у протоколі. Вважають, що було порушено процедуру розгляду, оскільки відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП повістка вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи, а тому ОСОБА_1 позбавили можливості скористатися усіма правами, зокрема правом на захист, та проведено розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 не знав про існування повістки, хоча фактично проживає за адресою, на яку така повістка надсилалася. Зауважують, що ОСОБА_1 постійно перевіряє поштову скриньку. За весь період не знаходив повідомлень про те, що є повістка від ІНФОРМАЦІЯ_11.

Також звертають увагу суду на те, що у відповідача є дані про номер телефону, однак будь-яких дзвінків чи повідомлень позивачу не надходило з цього приводу. Даних про належне інформування про повістку ІНФОРМАЦІЯ_11 не надано, хоча будинок обладнаний поштовою скринькою та на ньому вказана адреса.

Такі порушення вказують на незаконність винесеної постанови, оскільки вона базується на юридично неможливій ситуації та порушує базові принципи повідомлення особи про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_11.

Сторона позивача вважає, що відповідача перебільшив свої повноваження та не діяв згідно чинного законодавства України, не виконав примітку до статей 2010 та 210-1 КУпАП, не дослідив в повній мірі докази та документи щодо вирішення даної справи. Також відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку, а також відмову від отримання чи порушення законодавства про оборону та мобілізацію. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У даному випадку кваліфікація за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є помилковою з таких підстав: особа належним чином перебуває на військовому обліку, оновила дані в системі військового обліку та має документально підтверджену відстрочку.

Таким чином, на думку представника позивача, в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки всі вимоги військового обліку дотримано.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.04.2025 розгляд справи відповідно до ст. 205 КАС України було відкладено на 09.05.2025 о 14:30, оскільки представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце цього засідання.

17.04.2025 представником відповідача - т.в.о. помічника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 подано відзив за підписом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який зареєстровано 22.04.2025 через канцелярію суду, зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Згідно постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №459 від 30.03.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено мінімальний штраф в розмірі 17000 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з урахуванням матеріалів справи та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до ст. 252 КУпАП.

У даний час на ІНФОРМАЦІЯ_1 покладено першочергові завдання по забезпеченню виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Вважає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 30.03.2025 №459 є правомірною, прийнятою згідно норм чинного законодавства.

На підставі наведеного, представник відповідача просить: прийняти відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 та врахувати його при розгляді справи; в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю; проводити судовий розгляд без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До відзиву представником відповідача долучено копію повістки №2595908 за підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , видану на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив проводити судовий розгляд без його участі.

За наявності вказаних обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить такого висновку:

порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно з ст. 235 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_11 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Пунктом 1 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_11, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, визначено, що ІНФОРМАЦІЯ_11 є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, яке саме законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і дотепер.

Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.

Зі змісту Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вбачається, що такий до 19.05.2024 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку.

Проте з 19.05.2024 в цьому Законі діють положення ч. 10 ст. 1, якими визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ІНФОРМАЦІЯ_11 (п. 1); прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) ІНФОРМАЦІЯ_11 (далі - відповідні районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_11), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів (п. 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (п. 5).

Тобто з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Відповідно до п. 1 ч. 1, абз. 2, 3 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_11 у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ІНФОРМАЦІЯ_11 за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_11 громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з п. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з якою військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_11, у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_11 для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, за викликом районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_11 (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (ІНФОРМАЦІЯ_11), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 41 цього Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_11 або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ІНФОРМАЦІЯ_11 під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ІНФОРМАЦІЯ_11 іншої адреси місця проживання.

Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_1 офіцером відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 складено протокол №443 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 30.03.2025 (далі - Протокол), у якому зазначено, що 30.03.2025 громадянин ОСОБА_1 приблизно о 12:00 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із тим, що в додатку «ІНФОРМАЦІЯ_9» при його оновленні було помічено повідомлення про порушення правил військового обліку.

Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також його було повідомлено про те, що він перебуває в розшуку згідно бази даних розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП через те, що у вказані терміни не прибув по повістці №2595908, з датою прибуття на 09.03.2025 року о 09:00, згенерованій в системі АТС «ІНФОРМАЦІЯ_10» та надісланої через Укрпошту. А також ОСОБА_1 поважної причини в ІНФОРМАЦІЯ_11, де перебуває на обліку, вчасно не повідомив. Зважаючи на це, звернення щодо нього було передане до відповідного відділення поліції та його дані внесені у базу розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області.

У зв`язку із вищевказаним, ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №30-3/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 №49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-VII та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим здійснив порушення вимог п. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації ведення військового обліку призовників i військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 зі змінами).

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також у Протоколі міститься пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: «Я, ОСОБА_1 , отримав відстрочку до 08.05.2025 через програму ІНФОРМАЦІЯ_9. Про повістку, яка начебто перебувала в Укрпошті, я не знав. Тож маючи відстрочку, я був упевнений, що все гаразд. Тож я не погоджуюсь із винесенням цього протоколу згідно мене».

Відповідно до постанови №459 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 30.03.2025, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 17000 грн. Обставини, викладені в Протоколі, аналогічні обставинам, установлених в оскаржуваній постанові.

Як вбачається із копії військово-облікового документа «ІНФОРМАЦІЯ_9» від 31.03.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуває на військову обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , пройшов ВЛК 10.05.2024 та йому надана відстрочка до 08.05.2025 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також у цьому документі містяться відомості про адресу проживання ОСОБА_1 , його номер телефону та електронна пошта.

Відповідач у Протоколі та оскаржуваній постанові підтвердив те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 та користується додатком «ІНФОРМАЦІЯ_9», що у відзиві на позовну заяву представником відповідача також не було спростовано. Крім того, у цьому відзиві стороною відповідача не заперечувалося те, що в даний час ОСОБА_1 користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Також згідно зі світлокопією тимчасового посвідчення (взамін військового квитка) № НОМЕР_1 від 17.10.2007, яке видане військовослужбовцю 1984 року народженню, ОСОБА_1 , в тім, що він дійсно прийнятий на постійний облік запасу ІНФОРМАЦІЯ_8 . Знятий з обліку ІНФОРМАЦІЯ_8 (рік встановити неможливо). Взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 30.12.2021.

З посвідчення Великоберезовицької селищної ради серії НОМЕР_2 від 21.02.2023 встановлено, що мати ОСОБА_8 та батько ОСОБА_1 мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітний сімей.

Суд не погоджується з висновками відповідача про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Аналіз вказаної норми, з огляду на приписи статті 77 КАС України, дозволяє зробити висновок, що сторона відповідача у кожному випадку має довести неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Представник відповідача не надав суду пояснень та доказів, які саме дані позивача, які неможливо отримати з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, необхідно було уточнити.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто ОСОБА_1 мав знати про його виклик за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідомо не з`явитися.

Водночас обов`язок довести вказану обставину, відповідно до ст. 77 КАС України, покладається на відповідача.

Зі змісту Протоколу та оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не прибув по повістці №2595908, з датою прибуття на 09.03.2025 о 09:00, згенерованій в системі АТС «ІНФОРМАЦІЯ_10» та надісланої через Укрпошту, яку сторона відповідача долучила до відзиву.

Натомість матеріали справи не містять доказів як направлення повістки №2595908 позивачу, так і отримання ним зазначеної повістки, що свідчило б про належне підтвердження оповіщення ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на вказані у цій повістці дату та час.

Відтак суд вважає, що відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність з`явитися на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_11 у зазначені в повістці місце та строк, і він, незважаючи на це, в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_11 не з`явився.

Отже, умисел на вчинення адміністративного правопорушення стороною відповідача не доведений «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі 463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що з урахуванням положень вказаної вище норми, рішення суб`єкта владних повноважень не потребує окремого визнання його незаконним, оскільки така незаконність підтверджується шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа провадженням - закриттю.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню на його користь з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Колцуняк Юрій Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - задовольнити.

Постанову №459 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 30.03.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, - скасувати, а провадження у справі - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддяН. П. Воробель