Справа № 162/380/25
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/380/25
Провадження № 2-а/162/96/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 25 квітня 2025 року через пошту.

Ухвалою від 30 квітня 2025 року у справі відкрито спрощене провадження, а питання поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду постановлено вирішити під час судового розгляду.

Відповідачем відзив на позов не подано.

Ухвалою від 13 травня 2025 року позивачу поновлено строк звернення до суду.

Справу по суті розглянуто 13 травня 2025 року без повідомлення сторін.

На підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

2. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач, будучи військовозобов`язаним та в належний спосіб оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03 січня 2025 року не з`явився за викликом для визначення призначення на особливий період. В подальшому, не прибувши у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки протягом трьох діб від визначеної у повістці дати, не повідомив про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення у територіальний центр та в будь-який інший спосіб. Станом на 10 січня 2025 року ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, що не перевищує сім календарних днів.

ОСОБА_1 звертає увагу, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Завчасно подав відповідачу усі необхідні документи. На момент винесення оскаржуваної постанови рішення про надання або про відмову у наданні відстрочки відповідачем не прийнято.

У вказаній постанові не наведено доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також, що позивач є належним суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього, як вбачається із змісту оскаржуваної постанови справу за частиною третьою статті 210-1 КУпАП розглянуто у відсутності ОСОБА_1 . Між тим, повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення позивачу не надходило, чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Постановою серії ВН № 140 від 28 березня 2025 року, яка винесена начальницею ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП за те, що він будучи військовозобов`язаним в належний спосіб оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03 січня 2025 року не з`явився за викликом для визначення призначення на особливий період. В подальшому, не прибувши у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки протягом трьох діб від визначеної у повістці № 400310 дати, не повідомив про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення у територіальний центр та в будь-який інший спосіб. Станом на 10 січня 2025 року ОСОБА_1 не прибув до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Позивачу ставиться у вину порушення абзацу 1 частини першої та абзацу 12 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії особливого періоду. На ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. У разі несплати порушником штрафу протягом 15 днів постановлено стягнути подвійний його розмір. З змісту постанови незрозуміло чи був присутній на розгляді справи ОСОБА_1 , чи надавав пояснення, не проаналізовано докази вчинення адміністративного правопорушення тощо.

Позивачем також надано документи про догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , який має інвалідність першої групи.

5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Вирішуючи питання про правомірність оскаржуваної постанови щодо ОСОБА_1 у контексті предмета доказування у справах такої категорії, суд не вбачає за доцільне з`ясовувати чи має ОСОБА_1 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, чи завчасно він подав документи на її продовження, чи є правомірними дії (бездіяльність) відповідача щодо строків розгляду цього питання тощо.

Процесуальний порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності встановлені КУпАП.

Відповідно до частин першої-третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 77 КАС, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Таким чином, у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення для суб`єктів владних повноважень частина друга статті 77 КАС є спеціальною нормою по відношенню до частини першої статті 77 КАС, а тягар доказування у випадку заперечення проти позову покладається на відповідача.

Повертаючись до обставин справи, необхідно констатувати, що відповідач не спростував належними доказами судження позивача про те, що його не було сповіщено про місце і час розгляду справи за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Відтак начальниця ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не забезпечив можливості реалізації ОСОБА_1 його прав, передбачених частиною першою статті 268 КУпАП, зокрема права на захист. Зазначене є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

6. Питання розподілу судових витрат.

Позивач при поданні позовної заяви сплатив 605,60 гривень судового збору.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС зазначені витрати необхідно стягнути з відповідача.

7. Висновок суду щодо позовних вимог.

Керуючись статтями 242-246, 286 КАС, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальниці ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 серії ВН № 140 від 28 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_1 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_1 .

Найменування відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ відповідача: НОМЕР_2 .

Суддя В.Д. Глинянчук