Справа № 480/2035/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 р.Справа № 480/2035/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2025, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі №480/2035/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 , апелянт) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якому просив:

- визнати неправомірними дії ГУ ПФУ в Сумській області, що до зменшення максимального розміру його пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації без обмеження максимального розміру пенсії станом на 01.03.2023 та 01.03.2024.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Сумській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при здійсненні її перерахунку з 01.03.2023.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та постанови КМУ від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", без обмеження її максимальним розміром та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області.

Вказане рішення набрало законної сили та 12.06.2024 позивачу видано виконавчий лист про зобов`язання відповідача вчинити дії.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить встановити судовий контроль виконання рішення суду по справі № 480/2035/24 щодо проведення індексації та обмеження максимального розміру пенсії.

Вказана заява мотивована саме неправильним порядком перерахунку пенсії та застосуванням обмеження максимального розміру пенсії. Перерахунок проведено неправильно. Обмеження максимальним розміром зняті рішенням суду від 8 травня 2024 року по справі № 480/2035/24.

Позивач звертає увагу суду на те як була проведена індексація. Індексація на 01.03.2023 та на 01.03.2024 зроблена з обмеженням максимального розміру для старого розміру пенсії, (наприклад, для 2023 року, нараховано 27195,16 * 0,197 = 1500 грн, а потрібно 27195,16 * 0,197 = 5357,45 грн). Тобто замість 5357,45 грн до пенсії прибавлено тільки 1500 грн. Аналогічно і для 2024 року. Оце і є саме реальне обмеження максимальним розміром.

Отже вважає, що індексація проведена з порушенням вимог Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VІ ст. 2 прикінцевих положень якого конкретно зазначено, що "Обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.". Зазначає, що вийшов на пенсію у 1997 році, тому такі обмеження його не стосуються.

Таким чином, в результаті, нібито проведеного перерахунку пенсії, позивач вважає, що не отримав жодної копійки. Як була пенсія 32195,16 так і залишилась 32195,16. Тобто відповідач ніякого перерахунку не робив, тобто не виконував рішення суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судовим рішенням у цій справі відповідача зобов`язано виплачувати індексацію пенсії за 2023 та 2024 роки без обмеження максимальним розміром саме індексації, а відтак вважає неправильним проведений перерахунок індексації на 01.03.2023 та на 01.03.2024, оскільки вона зроблена з обмеженням максимального розміру для старого розміру пенсії (наприклад, для 2023 року, нараховано 27195,16 * 0,197 = 1500 грн, а потрібно 27195,16 * 0,197 = 5357,45 грн, аналогічно і для 2024 року). Вказане вважає «реальним обмеженням максимальним розміром».

ГУ ПФУ в Сумській області правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач здійснив перерахунок пенсії з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та постанови КМУ від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", без обмеження її максимальним розміром, суд визнає про відсутність обставин невиконання відповідачем рішення суду. Оцінку іншим діям відповідача щодо правильності підрахунків суд не може надавати в процесі вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням цього рішення.

Колегія суддів погоджується із такими висновками та зазначає.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз наведених приписів процесуального закону дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом функції контролюю за суб`єктом владних повноважень стосовно дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Водночас, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, у редакції, чинній з 19.12.2024, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже з 19.12.2024 встановлення судового контролю у адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг є обов`язком суду і задля того, щоб відмовити в його встановленні за наслідками розгляду заяви, поданої у порядку статті 382 КАС України, вже після прийняття рішення по суті, суд має перевірити належним чином факт повного виконання судового рішення, чого у цій справі судом першої інстанції зроблено не було.

Колегія суддів у судовому засіданні встановила, що на виконання рішення суду у цій справі ГУ ПФУ в Сумській області здійснило перерахунок пенсії.

З наданих позивачем витягів з перерахунку пенсії встановлено, що позивачеві нараховується та виплачується пенсія у розмірі 32 195,16 грн, яка складається з таких виплат:

- основний розмірі пенсії (80% грошового забезпечення) 23855,4 грн;

- індексація базового ОСНП 2022 3339,76 грн;

- індексація базового ОСНП 2023 1500,00 грн;

- індексація базового ОСНП 2024 1500,00 грн;

- щомісячна доплата 2000 грн.

Підставою для задоволення позову слугували висновки суду першої інстанції про те, що саме пенсія за вислугу років, призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може бути обмежена десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Перевищення вказаного обмеження не є підставою для невиплати позивачеві індексації, визначеної постановами Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".

Отже, судом першої інстанції у рішенні по суті спору оцінка була надана обмеженню максимальним розміром пенсії, а не обмеження розміру індексації 1500,00 грн.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджено, що пенсія позивача виплачується з урахуванням індексації базового ОСНП 2022 3339,76 грн, індексації базового ОСНП 2023 1500,00 грн, індексації базового ОСНП 2024 1500,00 грн, щомісячної доплати 2000 грн.

В постанові від 07 червня 2024 року в справі № 420/25804/23 Верховний Суд зазначив, що обмеження максимальним розміром пенсії та обмеження максимального розміру індексації мають різну природу. Також у цій постанові судом касаційної інстанції зроблений висновок про те, що: «обмеження верхньої межі індексації здійснюється для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян, а також з урахуванням того, що в умовах дії воєнного стану видатки в першу чергу спрямовуються на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану. При цьому, як положеннями статті 42 Закону № 1058-IV, так і положеннями статті 64 Закону № 2262-ХІІ Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій.

Отже, положеннями постанови № 168 визначено верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500,00 грн, яку не може перевищувати сума індексації (підвищення) у разі здійснення на виконання пункту 2 цієї постанови.

Тобто, це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500,00 грн, доплата до пенсії встановлюється у межах граничної суми - в розмірі 1500 грн, у зв`язку із чим відсутні правові підстави вважати такі дії відповідача неправомірними, оскільки індексація пенсії позивача з 01.03.2023 проведена ГУ ПФУ із дотриманням вимог чинного законодавства.»

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах викладено Верховним Судом також у постановах від 13 червня 2024 року (справа № 120/14637/23), від 20 червня 2024 року (справа № 420/23990/23), від 21 червня 2024 року (справа № 620/13042/23) тощо.

Отже, колегія суддів встановила, що розмір пенсії позивача не обмежений десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а питання обмеження розміру індексації ОСНП за 2023 та 2024 роки 1500 грн не було предметом оцінки під час розгляду цієї справи по суті спору, відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Посилання апелянта, що відповідача зобов`язано виплачувати індексацію пенсії за 2023 та 2024 роки без обмеження максимальним розміром саме індексації, а відтак проведений відповідачем перерахунок індексації на 01.03.2023 та на 01.03.2024 є неправильним, колегія суддів колегія суддів вважає необґрунтованими з урахуванням вище зазначеного.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення поставленого питання, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 249, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року по справі №480/2035/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 12.05.2025.