Справа № 420/5693/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5693/25
У Х В А Л А

12 травня 2025 року

м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника заявника Кравченко Алли Миколаївни (від 28.03.2024 року вхід. № ЕС29215/25) про зупинення провадження по справі № 420/5693/25, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Херсонській області щодо зниження розміру пенсії та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2025 основного розміру пенсії із застосуванням коефіцієнтів, визначених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 року без обмеження її розміру відповідно до ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-ІХ та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» без застосування коефіцієнтів до суми перевищення його пенсії 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з виплатою недоотриманих сум пенсії.

Ухвалою суду від 11.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/5693/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

28 березня 2025 року від представника відповідача Кравченко Алли Миколаївни надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 420/5693/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25.

В обґрунтування клопотання представник відповідача вказала, що Київським окружним адміністративним судом відкрито провадження № П/320/2229/25, по справі № 320/2229/25, за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Зважаючи на викладене, справа № 320/2229/25, яка розглядається Київським окружним адміністративним судом має фундаментальне значення для вирішення питання у справі № 420/5693/25.

Представник позивача заперечує проти задоволення вказаного клопотання, зазначаючи, що статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язкові та факультативні підстави для зупинення провадження. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. За змістом наведеної норми для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинене.

Таким чином, у клопотанні про зупинення провадження у справі заявник повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Разом з тим, в клопотанні про зупинення провадження представником відповідача не наведено передбачених чинним законодавством переконливих доводів для зупинення провадження у справі, не обґрунтовано об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до розгляду справи № 320/2229/25.

Так, за наслідками вивчення змісту відповідних ухвал в єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що у справі №№ 320/2229/25 оскаржуються окремі положення Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року. При цьому, які саме в процесуальних ухвалах не вказано, що в свою чергу позбавляє суд можливості з`ясувати та встановити відповідний взаємозв`язок між справами № 320/2229/25 та №420/5693/25. Отже, за наведених обставин, суд позбавлений можливості встановити вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі.

Крім того, при вирішенні заявленого клопотання представник позивача просить суд прийняти до уваги правові позиції Верховного Суду, викладені в справі№240/19209/21 від 10.12.2024р. Так, згідно правових висновків, викладених в п.32, 33 цієї Постанови: Суд має застосувати правовий акт, який має вищу юридичну силу, а саме, норми Конституції України, а не норми закону, оскільки пряме (безпосереднє) застосування Конституції у поєднанні з принципом її верховенства над іншими правовими актами неминуче передбачає повноваження судів відмовитись від застосування будь-якого правового акту, який вони визначають таким, що суперечить Конституції України у цілому або частково. Положення частини четвертої статті 7 КАС України мають бути застосовані до правовідносин, які виникли до ухвалення рішення Конституційного Суду України, яким положення закону визнані неконституційними. Після прийняття рішення Конституційним Судом України застосуванню підлягають положення Конституції України із урахуванням юридичної позиції, сформульованої у рішенні Конституційного Суду України. Суди не мають застосовувати положення законів, які не відповідають Конституції, незалежно від того, чи визнавалися вони Конституційним Судом України неконституційними, тобто закони, що суперечать Конституції України не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними.

Крім того, суд зобов`язаний застосовувати норми національного законодавства з врахуванням об`єктивно зрозумілих учасниками судового розгляду правових понять, сформованих практикою ЄСПЛ і які є невід`ємною частиною законодавства України. А саме «Верховенство права», «Правова визначеність», «Ефективний правовий захист», «Розгляд справи в розумні строки». Незважаючи на наявність у визначених законом випадках права суду зупиняти провадження в конкретної справі до розгляду іншої справи (ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України), така процесуальна дія породжує нівелювання загальновизнаних практикою ЄСПЛ понять «Верховенство права», «Правова визначеність», «Ефективний правовий захист», «Розгляд справи в розумні строки». Оскільки справа може розглядатися начебто і в рамках чинного законодавства незрозуміла для позивача довгий строк. Незважаючи на вимоги ч.2 ст. 2 КАС України відповідно до якої Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому стаття 258 КАС містить чіткій і всім зрозумілий строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідно до ч.1 ст. 258 КАС України «Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі».

Представник позивача вважає, що викладені позивачем в позові позовні вимоги та їх правове та фактичне обґрунтування (в справі 420/5693/25) пов`язуються не з НЕЗАКОННОСТЮ ПОСТАНОВИ КМУ №1 від 03.01.2025 року, а з ПРОТИПРАВНИМИ ДІЯМІ відповідача по безпідставному застосуванню вказаної Постанови до Позивача (оскільки позивачу пенсія призначена у 2014 році, як вказано в Постанові її дія починається з 01.01.2025 року та постанова не містить норм про її ретроспективну дію. А тому застосування Постанови відносно позивача здійснено в порушення вимог ст.58 Конституції). Враховуючи викладене та докази наявні у справі, позивач вважає, що рішення у справі № 320/2229/25 не впливає на розгляд справи за його позовом, відповідно, відсутні підстави для зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), розгляд питання щодо зупинення провадження у справі №420/5693/25, здійснюється в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа № 320/2229/25 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, рішення по якій не прийнято.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що адміністративна справа № 320/2229/25 та справа № 420/5693/25 не є пов`язаними, оскільки рішенням за результатами розгляду справи № 320/2229/25 будуть встановлені обставини, які не впливають на збирання та оцінку доказів у справі № 420/5693/25.

Відтак, за наслідками дослідження матеріалів адміністративної справи № 420/5693/25, з урахуванням суб`єктного складу сторін, предмета, та підстав позову, а також правових норм, якими регулюються спірні правовідносини, суд вважає за можливе відмовити в задоволенні клопотання представника по справі № 320/5693/25.

Керуючись п.10 ч.1 ст.4, ч.6 ст.7, п.3 ч.1 ст.236, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача Кравченко Алли Миколаївни (від 28.03.2025 року №ЕС/29512/25) щодо зупинення провадження у справі № 420/5693/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко

12/05/25/