Справа № 638/8288/25
Суддя: Хайкін В. М.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8288/25
Провадження № 2-а/638/334/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 року до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Горащака В.В. до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, згідно прохальної частини якої просить суд: поновити ОСОБА_1 строк для подання позовної заяви про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення; скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 13.01.2025 року №15/3/80 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у повному обсязі.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з вимогами частини 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проте, згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Зі змісту позову вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем 13.01.2025 та отримана позивачем стало відомо про існування вказаної постанови не пізніше 27.03.2025 року.

Тобто десятиденний строк для оскарження даної постанови має рахуватись з 27.03.2025 року та до 07.04.2025 року.

Однак, до суду даний позов надійшов 05.05.2025 року, тобто із пропуском десятиденного строку на оскарження.

При цьому, позов надійшов до суду 05.05.2025 року, тобто, після із пропуском десятиденного строку на оскарження. При цьому, позивач не наводить особливих та непереборних обставин, які б перешкоджали йому реалізувати своє право на оскарження постанови у строк, визначений КАС України, не підтвердив належними та допустимими доказами та що позовну заяву насправді було відправлено у визначений законом строк.

Разом з тим, як вбачається з конверту, в якому надійшов позов, позивачем було передано позовну заяву для відправлення 04.04.2025 року.

На підтвердження направлення позовної заяви на адресу суду саме 04.04.2025 року, позивачем надано лише накладну кур`єрської служби доставки «Кур`єрсько-поштовий сервіс» №2119 та без опису вкладення.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Діяльність кур`єрських служб з надання послуг доставки поштових відправлень регулюється Законом України «Про поштовий зв`язок» та здійснюється у відповідності з положеннями Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05 березня 2009 року (далі - Правила).

Статтею 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» визначено, що поштовий зв`язок це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій.

У відповідності до статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Пунктом 1 Правил визначено, що просте поштове відправлення це поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок «M», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку;

У відповідності до п. 8 Правил оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів. До внутрішніх поштових відправлень належать: поштові картки - прості, рекомендовані; листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю; бандеролі - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю; відправлення для сліпих - прості, рекомендовані; посилки - без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю; прямі контейнери - без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до строків, встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28 листопада 2013 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України №173/24950 від 28 січня 2014 року (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства інфраструктури України №449 від 19 вересня 2014 року), нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

У відповідності до наданої апелянтом накладної кур`єрської служби доставки «Кур`єрсько-поштовий сервіс» №2119 відправлення було передано до відправлення у м. Харкові, вул. Г. Сковороди, 96-А 04.04.2025 року та було спрямовано на адресу Дзержинський районний суд м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-В.

Відтак, у відповідності до вищевказаних нормативів, поштове відправлення, яке було прийнято кур`єрською службою доставки у м. Харкові 04.04.2025 року, мало б бути доставлено на адресу суду, який також знаходиться у м. Харкові 08.04.2025 року (05.04.2025 року та 06.04.2025 року вихідні дні).

Однак, як свідчать наявні матеріали справи, позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м. Харкова лише 05.05.2025 року, тобто через місяць після її направлення.

При цьому, жодних пояснень щодо такого тривалого пересилання кур`єрською службою доставки прийнятої місцевої поштової кореспонденції не у строки визначені Нормативами позивачем не надано.

Суд також зазначає, що на накладній кур`єрської служби доставки «Кур`єрсько-поштовий сервіс» №2119 міститься надпис ФОП ОСОБА_3 та посилання на веб-сайт courier.aia.ua, на якому вказано контакти даної кур`єрської служби, а саме «Курьерско-Почтовый Сервис ФОП ОСОБА_4 , г. Харьков б-р Фронтовиков 4».

Суд також відзначає, що функціонал веб-сайту courier.aia.ua, що вказаний на бланку накладної не дозволяє за номером такої накладної відстежити, зокрема дату прийняття відправлення до пересилання, її вручення, тощо.

Також, Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05 березня 2009 року передбачено, що надання послуг поштового зв`язку (кур`єрська доставка поштових відправлень), окрім іншого, повинно підтверджуватись розрахунковим документом (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту.

Отже, надання накладної служби кур`єрської доставки без відповідного розрахункового документа не може вважатися належним доказом подання позовної заяви у день, зазначений на відповідній накладній.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 21 грудня 2019 року по справі №910/6447/18.

Так, позивачем не надано відповідного розрахункового документа (касового чеку, розрахункової квитанції тощо), який би свідчив про надсилання позову до Шевченківського районного суду м. Харкова саме 04.04.2025 року, а також і не надано опису вкладення із відміткою кур`єрської служби доставки про прийняття поштового відправлення.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості перевірити дотримання позивачем строків, визначених статтею 289 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приписами частини 1, 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи зазначене, позивачу необхідно надати суду докази направлення позову до суду саме 04.04.2025 року (касовий чек, розрахункові квитанції тощо) або зазначити інші особливі та непереборні обставин, які б перешкоджали йому реалізувати своє право на оскарження постанови у строк, визначений законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 169 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення позивачу ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених вище недоліків заява вважатиметься не поданою та буде повернено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: