Справа № 160/13216/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають в оголошенні ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив місце несення служби;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати проведення службового розслідування» від 13.12.2024 р. №7753;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2025 р. №9-РС;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №35 від 04.02.2025 р;
- визнати протиправним дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають в направленні до директора територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтаві повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Отже, дані спірні правовідносини щодо оскарження наказів виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби.
Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду щодо оскарження, зокрема, дій Військової частини НОМЕР_1 , що полягають в оголошенні ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив місце несення служби; наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2025 р. №9-РС; наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №35 від 04.02.2025 р; дій військової частини НОМЕР_1 , що полягають в направленні до директора територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтаві повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.
Однак, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 07.05.2025, тобто з пропуском місячного строку та в позовній заяві заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду за даним позовом.
Так в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивачем зазначено, що про протиправну поведінку військової частини НОМЕР_1 та видання останньою незаконних наказів, позивач довідався з відповідей військової частини від 20.03.2025 року та 18.04.2025 року, які слідували на адвокатські запити.
Суд зауважує, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).
Суд зазначає, що заява або клопотання це письмове або усне звернення до суду з приводу якогось процесуального питання, воно повинно бути викладено з дотриманням процесуальних норм та бути обґрунтованим.
Частиною 1 статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.
У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Викладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20, Верховного Суду у постановах від 17 березня 2021 року у справі №160/3121/20, від 18 березня 2021 року у справі №320/2915/20 та ін.
Так, Верховний Суд в постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд звертає увагу, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Таким чином, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
У справі "Устименко проти України" ЄСПЛ зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.
Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Як вказав позивач, про порушення своїх прав дізнався, зокрема, з листа Військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2025.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа відповідача від 20.03.2025.
Разом з цим, суд зазначає, що позивач в місячний строк з 20.03.2025 мав звернутися до суду з відповідним позовом, проте, фактично звернувся 07.05.2025.
Іінформації щодо дати отримання листа від 20.03.2025 пізніше, аніж 20.03.2025, матеріали справи не містять та позивачем відповідних доказів не надано.
Відомості, які б підтверджували неможливість звернутися до суду з позовом в період з 20.03.2025 по 21.04.2025 (включно та з урахуванням вихідних днів) в матеріалах позову відсутні.
Інших причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено та відповідних доказів не надано.
Позивачем не доведено відсутність можливості ані фізично звернутися до суду, ані засобами поштового зв`язку, ані через представника.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Губарем А.Л. укладено договір про надання правової допомоги №24-02/25 від 24.02.2025, на підставі якого видано ордер серії АЕ №1274784.
Отже, суд зазначає, що позивачем не наведено причин пропуску строку звернення до суду та відповідних доказів, які б документально підтверджували обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій щодо звернення до суду з позовом у строк, передбачений КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Отже, вказані позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом причини пропуску не є поважними та підтверджими належними доказами, інших поважних причин пропуску такого строку позивачем не наведено, доказів не надано, таким чином, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність надання позивачем до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, із наведенням інших поважних причин в обґрунтування пропуску такого строку із наданням відповідних доказів, які підтверджують неможливість вчинення позивачем дій щодо звернення до суду з даним позовом у строк, встановлений КАС України.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного та керуючись ст. 169, ст. 248, ст.256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву - залишити без руху.
Надати позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:
- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, із наведенням причин в обґрунтування пропуску такого строку із наданням відповідних доказів, які підтверджують неможливість вчинення позивачем дій щодо звернення до суду з даним позовом у строк, встановлений КАС України.
Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.
Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Калугіна