Справа № 635/12818/24
Суддя: Омельник М. М.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/128/24
Провадження № 2-а/635/14/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Омельник М.М.,

секретар судового засідання Сліпченко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) через свого представника Чуб Сергія Володимировича звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 308 від 30.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 34000 гривень скасувати, а провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що постановою №308 від 30.10.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 34000 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідачем в оскаржуваній постанові зазначається про порушення Позивачем абз. 13 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оборону України» та п. 34, п. 47, п. 87 Постанови КМУ від 30.12.2022 № 1487. Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З формулювання обставин правопорушення, викладених у протоколі № 308 від 25.10.2024, на підставі якого було прийнято постанову № 308 від 30.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності Позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не вбачається можливим чітко встановити, які приписи п. 34, 47 Порядку № 1487 Позивачем було порушено, оскільки, як у змісті протоколу, так і в постанові відсутні посилання на конкретний абзац, який не було виконано Позивачем на дотримання вимог законодавства про ведення військового обліку.

Крім того, у постанові № 308 від 30.10.2024 за справою про адміністративне правопорушення було зазначено особу відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення: ОСОБА_3 в той же час, протокол № 308 25.10.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було складено відносно ОСОБА_1 .

За наведених підстав представник позивача просив постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

В судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Від представника позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги останній підтримав та просив розглядати справу у відсутність позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення №308 від 25.10.2024 під час перевірки було виявлено порушення п.34, п.47, п.87 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 «Про порядок організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів». Своїми діями ОСОБА_1 здійснює ведення військового обліку неналежним чином та з порушенням, що призвело до порушення вимог абз.13 ч.1 ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч.2 ст.16 ЗУ «Про оборону України» та п.34, п.47, п.87 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 «Про порядок організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів» чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно копії постанови №308 від 30.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 25.10.2024 було проведено планову перевірку стану військового обліку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНІ СИСТЕМИ ПАКУВАННЯ» (, юр. адреса: 62495, Харківська обл., Харківський р-н, смт Васищеве, Орєшкова в`їзд, буд. 1). За результатами перевірки комісією були виявлені наступні порушення законодавства відповідно до Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 «Про Порядок організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів», а саме: «- групи призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні та зберігаються неналежним чином; - ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ЗУ «Про оборону» відсутні, зберігаються у загальнодоступному місці; - оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно ПКМУ № 1487 не здійснюється; - повідомлення про зміну облікових даних надсилаються частково; - журнал результатів перевірки, звірки стану обліку розпочато з 03.04.2024 року; - контроль за оформленням відстрочок від призиву від мобілізації не ведеться; - графік звіряння з ІНФОРМАЦІЯ_4 немає; - правила військового обліку не проводиться під особистий підпис; - бланки розписок відсутні. Таким чином, ведення персонального військового обліку ОСОБА_3 здійснює не належним чином та з порушеннями, що призвело до порушення вимог абз. 13 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оборону України» та п. 34, п. 47, п. 87 Постанови КМУ від 30.12.2022 № 1487», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого

додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з тексту постанови №308 від 30.10.2024 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме ОСОБА_3 інкриміновано порушення законодавства, а саме абз 13 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» абз. 3 ч. 2 ст.16 Закону України «Про оборону України» та п. 34, п. 47, п. 87 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 «Про порядок організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів».

В оскаржуваній постанові не конкретизовано, у яких саме діях чи бездіяльності ОСОБА_3 виявилася об`єктивна сторона правопорушення. Так, у постанові зазначено, що «групи призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні та зберігаються неналежним чином», «ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ЗУ «Про оборону» відсутні, зберігаються у загальнодоступному місці», проте не вказано чи групи призовників відсутні чи неналежним чином зберігаються, а також не зазначено чи відсутні зазначені у постанові Закони чи зберігаються загальнодоступному місці. Також зазначено, що оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів не здійснюється, проте не зазначено обов`язок оповіщення кого саме з призовників, військовозобов`язаних та резервістів був у підприємства.

Оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази, на яких ґрунтується висновок уповноваженої особи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

У рішенні від 31.07.2008 року по справі «Дружстевні Заложна Пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому постанова винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що діє в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Крім того, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 , а до відповідальності притягнуто ОСОБА_3 , що має наслідком істотне порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідач не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №308 від 30.10.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу скасувати, а провадження в адміністративній справі на підставі п. 1ст. 247 КУпАП закрити.

При вирішенні питання про стягнення витрат по сплаті судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду із позовною заявою мав сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн. та сплатив останній.

З урахуванням викладеного суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Керуючись ст. 2,8-10,77,241-246,250,268,269,271,286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову № 308 від 30 жовтня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі протоколу № 308 від 25 жовтня 2024 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2

Суддя М.М.Омельник