Справа № 140/1931/25
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1931/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинський області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинський області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови виплатити, як дружині померлого пенсіонера військовослужбовця Міністерства оборони України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нараховані суми пенсії за вислугу років, що підлягали виплаті на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року по справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 року по справі № 140/9786/23, які залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю чоловіка пенсіонера Міністерства оборони України ОСОБА_2 ; зобов`язання виплатити, як дружині померлого пенсіонера військовослужбовця Міністерства оборони України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нараховані суми пенсії за вислугу років, що підлягали виплаті на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року по справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 року по справі №140/9786/23, які залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю чоловіка пенсіонера Міністерства оборони України ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є дружиною померлого годувальника ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), що перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

16.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо виплати нарахованої пенсії, що залишилася недоодержаною у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 за результатами перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 по справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 по справі № 140/9786/23.

У відповідь на вказане звернення відповідач листом №0300-0504-8/55983 від 20.09.2024 відмовив у виплаті недоодержаної пенсії. Представником ГУ ПФУ у Волинській області зазначено, що позивач має право вирішити це питання в судовому порядку.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив їй у виплаті недоодержаних сум пенсії померлого чоловіка, оскільки вона є особою, яка має право на отримання суми пенсії, яка підлягала виплаті ОСОБА_2 як одержувач пенсії у разі втрати годувальника, і залишилась недоодержаною у зв`язку із його смертю.

З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 03.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.21).

У відзиві на позовну заяву від 14.03.2025 №0300-0802-7/14559 представник відповідача заперечила проти позову. В обґрунтування своєї позиції вказує, що померлий ОСОБА_2 перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії відповідно Закону №2262-ХІІ.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9796/21 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 в сумі 132761,46 грн.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 140/9786/23 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.04.2019 по 31.12.2024 в сумі 19466,67 грн.

У зв`язку з недостатнім фінансуванням з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів кошти, нараховані за рішеннями суду залишаються невиплаченими за життя ОСОБА_2 .

Згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 31.08.2024, виданим Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 61 Закону України № 2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина, а також сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Відповідач звертає увагу суду, що позивачем не надано доказів про те, що нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, з якого вбачалося б, що до складу спадщини включено кошти у вигляді недоотриманої пенсії на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/9796/21 та №140/9786/23.

Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.25-31).

У відповіді на відзив від 24.03.2025 позивач не погодилася із позицією відповідача та просила позов задовольнити із наведених у позовній заяві підстав (а.с.32-36).

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач, ОСОБА_1 є дружиною померлого пенсіонера ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.12) та перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії в разі втрати годувальника (а.с.7).

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримував пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі № 140/9796/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15 липня 2021 року № ХА8981 з врахуванням зазначених у ній видів та сум грошового забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №140/9786/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести з 09 листопада 2022 року нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати в сумі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року № 713.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 31.08.2024 Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

16.09.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою щодо виплати нарахованої пенсії, що залишилася недоодержаною у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 за результатами перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 по справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 по справі № 140/9786/23.

Проте, листом від 20.09.2024 відповідач повідомив, що відповідно до статті 61 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Крім того, зазначив, що статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України закріплені положення процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи правонаступником.

Відповідач вказав, що питання щодо отримання заборгованості за рішеннями Волинського окружного адміністративного суду №140/9796/21 від 08.10.2021 та №140/9786/23 від 30.06.2023 позивач має право вирішити в судовому порядку (а.с.6).

Як вбачається з листа ГУ ПФУ у Волинській області №0300-0405-8/8451 від 06.02.2025 погашення заборгованості, обчисленої на виконання рішення суду, здійснюється в межах відповідних бюджетних призначень, виділених на цю мету. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Облік фінансових зобов`язань, що виникають внаслідок нарахування коштів на виконання судових рішень, здійснюється в автоматизованих системах обробки пенсійної документації.

Нарахування за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 в сумі 132761,46 грн. та за період з 09.11.20222 по 31.08.2023 в сумі 19466,67 грн. внесено до Реєстру судових рішень для їх погашення. Виплата нарахованих коштів буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету (а.с.8).

Вважаючи протиправною вказану відмову відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

У силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Абзацом 3 пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Відповідно до абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Таким чином, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Поряд із цим, у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 105 8-ІV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-ІУ), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судом встановлено, що позивач є дружиною померлого пенсіонера ОСОБА_2 , яка проживала разом з ним на день його смерті, що підтверджується витягом з реєстру Луцької територіальної громади (а.с.14-15), звернулась до пенсійного органу у встановлений законодавством строк із заявою в порядку статті 61 Закону №2262-ХІІ, до якої додала документи передбачені пунктом 2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зауваження до наданих позивачем документів в ГУ ПФУ у Волинській області не було, у листі від 20.09.2024 не зазначено.

Разом із тим, відповідач відмовив позивачу у виплаті недоотриманої її чоловіком сум пенсії вказавши, що для отримання коштів, нарахованих на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду, їй необхідно звернутися до суду.

Суд вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачці пенсії нарахованої, але не виплаченої її померлому чоловіку, оскільки стаття 61 Закону №2262-ХІІ покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок з виплати, зокрема дружині, суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на необхідність заміни стягувача належним правонаступникам суд вважає необґрунтованим, оскільки позивачка звернулася щодо виплати їй недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ, а не щодо виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року по справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 року по справі №140/9786/23.

Стосовно тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо не надання доказів про те, що нотаріус видав ОСОБА_1 , дружині ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину за законом, з якого вбачалося б, що до складу спадщини включено кошти у вигляді недоотриманої пенсії на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/9796/21 та у справі №140/9786/23 суд зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що «у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Виходячи з викладеного, ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із пунктом 4 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України установлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Разом з тим, оспорювана сума підлягає виплаті належному заявнику (заявникам), якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, та незалежно від періоду, за який нараховано недоодержані суми, що було дотримано позивачем.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 в силу положень частини 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті її чоловікові ОСОБА_2 і які залишилися неодержаними у зв`язку з її смертю.

Суд зауважує, що нарахована і недоодержана пенсія на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.

Згідно статті 8 Закону №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Одним з основних принципів/засад адміністративного судочинства, згідно з пунктом 5 частини 3 статті 2 КАС України є обов`язковість судового рішення.

Також відповідно до статей 14 та 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Неповне і несвоєчасне нарахування та виплата належного розміру пенсії ОСОБА_2 за період 01.04.2019 по 30.11.2021 в загальному розмірі 132761,46 гривень та за період з 01.04.2019 по 31.12.2024 в загальному розмірі 19466,67 гривень є очевидною і встановленою обставиною.

Право на такі недоплачені суми пенсії відновлено ОСОБА_2 за його життя рішенням суду. Тривале виконання Управлінням рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 у справі №140/9786/23, що набрали законної сили, стало продовженням порушення його прав, так як останній за життя правомірно очікував на виконання рішення в розумний строк.

Згідно приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що дії ГУ ПФУ у Волинській області, щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 132761,46 грн та 19466,67 грн, які підлягали виплаті ОСОБА_3 на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року по справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 року по справі №140/9786/23 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, є протиправними.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі в розмірі 132761,46 грн та 19466,67 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року по справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 року по справі №140/9786/23, і залишилися недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою та третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 19.02.2025 (а.с.5).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинський області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року по справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 року по справі №140/9786/23 після його смерті.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нараховані суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 року по справі №140/9796/21 та від 30.06.2023 року по справі №140/9786/23.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинський області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ).

Суддя А.Я.Ксензюк