Справа № 440/13866/24
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/13866/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНССПЕЦТРЕЙД" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНССПЕЦТРЕЙД" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 22.10.2024 № UA209000/2024/100536/2.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» (далі ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД», позивач) вказав, що оскаржуване рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості є протиправними, оскільки на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту надано відповідачу всі документи, що відповідають переліку, визначеному у частині другій статті 53 Митного кодексу України (далі МК України) і підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про числові значення складових митної вартості товару і не містять розбіжностей, у зв`язку з чим висновки відповідача про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості є необґрунтованими.

За витребовування в позивача додаткових документів, митницею не наведено належного обґрунтування того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів у їх сукупності неможливо встановити дані складові, та як додаткові документи мають підтвердити той чи інший показник.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 позовну заяву залишено без руху.

03.12.2024 позивачем надано платіжну інструкцію про сплату судового збору, клопотання про заміну відповідача та уточнену позовну заяву, якою змінено відповідача Полтавську митницю на Державну митну службу України, оскільки оспорюване рішення прийнято Державною митною службою України (Управління контролю та адміністрування митних плат).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі №440/13866/24. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Державною митною службою України 25.12.2024 та ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» 27.12.2024, заявлені клопотання про заміну відповідача на належного Львівську митницю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 замінений відповідач у справі з Державної митної служби України на належного відповідача Львівську митницю (далі Митниця, відповідач) .

ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» до справи наданий уточнений адміністративний позов, за змістом якого позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.10.2024 № UA209000/2024/100536/2.

В обґрунтування позивних вимог вказав, що Митницею вимагались документи, що не впливають на формування та не підтверджують правильність визначення ціни товару і, відповідно, вимагались відповідачем безпідставно та протиправно.

Так, позивач вказав про вимогу надання експортної митної декларації країни походження товару та сертифікат якості до митного оформлення. Позивач наполягає, що зміст даних документів жодним чином не вказує на формування та складові ціни товару, відповідно вимога про їх надання не безпідставною.

Також позивач вказав про відсутність впливу на формування ціни товарів обставин складання письмової вимоги про відвантаження про надання якої вимагав відповідач, та наголошував, що умовами контракту складання такої письмової вимоги взагалі не передбачено.

ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» вказало про надання Митниці рахунків на надання послуг митного брокера та на транспортно - експедиторське перевезення, що є належними доказами вартості цих послуг щодо поставки товару. Доставка і завантаження товару є обов`язком продавця, а вивантаження в юрту призначення, обробка товарів, митне оформлення, портові збори, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України покладалися на ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-А», відображені в рахунку №4596088 та відшкодовані, що вказує на наявність правовідносин між позивачем та ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА» та надає інформацію про складові вартості товару. Позивач також заперечує проти впливу на ціну товару інформації щодо особи, яка підписала рахунок №4596088 від ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА».

Крім того, ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» заперечує проти застосування для визначення ціни товару даних митної декларації від 27.09.2024 №24UA90U0, адже застосований шостий метод визначення ціни товару за нею, не відповідає методу визначення ціни за договором.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 позовна заява прийнята до провадження, відкрите провадження в адміністративний справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Львівською митницею 17.01.2025 до справи наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказав про правомірність та обґрунтованість рішення про коригування митної вартості товарів від 22.10.2024 №UA209000/2024/100536/2.

Так, відповідач зазначив про ненадання на вимогу Львівської митниці декларантом запитуваних документів, що є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю, відповідно до частини шостої статті 54 МКУ.

Відповідач вказав, що відповідно до умов контракту, за яким поставлений товар, разом з товаром продавець повинен передати наступний перелік документів: рахунок-фактуру, пакувальний лист, експортну митну декларацію, сертифікат про походження, сертифікат якості, коносамент, інші документи (за домовленістю сторін). Проте, експортна митна декларація країни походження та сертифікат якості до митного оформлення не подавались.

Львівська митниця зазначає, що до митного оформлення позивачем не надано письмової заявки про готовність товару до відвантаження що, в свою чергу, не дає можливості перевірити дотримання строків та надані платіжні інструкції в іноземній валюті №54 від 26.06.2024 та №68 від 06.08.2024 не можуть бути взяті до уваги, оскільки не є документами, що засвідчують факт переведення коштів.

Відповідач повідомив, що в поданих до митного оформлення рахунку-фактурі №4596088 від 14.10.2024 та довідці про транспортні витрати №442496 від 14.10.2024 відсутні такі складові як витрати на навантаження, вивантаження в порту призначення та обробку оцінюваних товарів, митне оформлення, портові збори, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Відповідач вказав про відсутність документів, що підтверджують наявність правовідносин між позивачем та ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА», яким виписані рахунок-фактура №4596088 від 14.10.2024 та довідка про транспортні витрати №442496 від 14.10.2024 та не зазначено особу, уповноважену на укладення такого рахунку-фактури, що ставить під сумнів об`єктивність числових даних, зазначених у рахунку-фактурі.

У зв`язку з цим, Львівською митницею була опрацьована інформація щодо рівнів митної вартості щодо ідентичних (відповідно до статті 59 МК України) та подібних (за статтею 60 МК України) товарів, яка міститься в базі даних ЄАІС Держмитслужби і встановлено, що за митною декларацією №24UA90U0 від 27.09.2024 визначена митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 7,0107 доларів США за кг.

Позивачем 28.01.2025 надана до справи відповідь на відзив, де ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» заперечувало проти порівняння ціни товару за митними деклараціями позивача №24UA50U8 від 18.10.2024 та декларацією №24UA90U0 від 27.09.2024 за умови різної кількості та якості товарів із різною номенклатурою. Також позивач заперечував проти використання Митницею резервного шостого методу визначенні ціни товару без передбаченої Митним кодексом України процедури послідовного застосування всіх методів, адже декларування позивачем було здійснене за першим за ціною договору методом. Позивач наполягав та тому, що Львівською митницею запитувались документи, зміст яких не висвітлює складових вартості товару і не впливає на їх формування та формування ціни в цілому і, відповідно, вимоги відповідача про надання додаткових документів є безпідставними, а висновки про не підтвердження ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» ціни товару, поставленого зо митною декларацією №24UA50U8 від 18.10.2024 є необґрунтованими та протиправними. Позивач наголошує, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо товару, який імпортується, та не було жодних інших обставин, визначених положеннями частини першої статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною договору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» зареєстроване в якості юридичної особи в Єдиному державном реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, громадських формувань, номер , видами діяльності є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 45.11 Торгівля автомобілями легковими автотранспортними засобами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів /а.с.57-58/.

Між ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» (покупець) та «YUYAO SINOR INTERNATIONAL TRADING CO.,LTD» Китай (Продавець) був укладений контракт №18/06-24 від 21.06.2024 /а.с.19-21/.

Відповідно до пункту 1.1 контракту №18/06-24 від 21.06.2024 продавець продає, а покупець купує Товар згідно додатку №1 до контракту, який є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно із пунктом 1.2 контракту, постачання товару здійснюється на умовах EXW або FCA або FОВ згідно ІНКОТЕРМС 2020, про шо вказується в додатку. Відповідно до цього контракту товар поставляється в Україну.

Пунктом 1.3 контракту передбачено, що покупець зобов`язується протягом 120 календарних днів з моменту повної оплати провести постачання товару в Україну.

В пункті 2.1 визначено, що загальна сума контракту становить 9524,00 (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять чотири) доларів США (USD). Валюта контракту - долар США (USD).

Пункт 2.2 встановлює, що ціни за одиницю товару вказані в додатку.

За пунктом 2.3, ціна за упаковку товару входить в його вартість.

Згідно з пунктом 2.4 контракту умови оплати - 30% передоплата, 70% оплата після підтвердження продавцем про готовність товару до відвантаження.

Додатком №1 до контракту (Специфікацією) визначений товар, що постачався на користь позивача на суму 9524,00 доларів США /а.с.22/.

На виконання вказаних умов контракту, ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» було перераховано на користь «YUYAO SINOR INTERNATIONAL TRADING CO.,LTD» 2 857,20 доларів США - 30% від вартості товару за платіжною інструкцією №54 від 26.06.2024 /а.с.41/ та 6666,80 доларів США - 70% вартості товару за платіжною інструкцією №68 від 06.08.2024 /а.с.42/. Товар був оплачений повністю.

Витрати, пов`язані з міжнародним транспортуванням вантажу: транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України - 4305,02 грн; міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України 9210.00 грн; експедиторська винагорода - 1030,50 грн; морське перевезення вантажу за межами державного кордону України 19785,60 грн; міжнародне перевезення по території України 11052.00 грн. Всього 45589,22 грн з ПДВ /а.с.50/.

18.10.2024 в інтересах ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» подана електронна митна декларація №24UA50U8, якою задекларований для митного оформлення товар, що ввозиться на територію України, визначений в Додатку 1 до Контракту №18/06-24 від 21.06.2024, де декларант самостійно визначив митну вартість товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, подані документи для підтвердження митної вартості товару і обраного методу її визначення.

З метою митного оформлення товару Полтавській митниці уповноваженим представником позивача 05.09.2024 була подана митна декларація №24UA98U8.

За результатами розгляду отриманих документів, відповідач визнав їх недостатніми та електронним повідомленням запропонував декларанту надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вказану вимогу Митниці позивач надав документи /а.с.187/.

22.10.2024 Львівською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100536/2 згідно з яким митна вартість імпортованого Позивачем товару збільшена.

ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» не погодилось із рішенням про коригування митної вартості товарів від 22.10.2024 № UA209000/2024/100536/2, звернулось до суду із даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Засади митної справи, зокрема, правовий статус митних органів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI (надалі МК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

За змістом частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Частинами 1, 2 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами частини 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За змістом частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 6 статті 53 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Статтею 57 МК України визначено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту та порядок їх застосування.

Так, відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до положень частин 2 - 6 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина 4 статті 58 МК України).

Згідно з частиною 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (частина 21 статті 58 МК України)

За змістом частин 1, 2, 4 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються в спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може відбуватися тільки в разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, тощо. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18 (провадження № К/9901/24076/19), від 7.05.2020 у справі № 826/10527/17, від 02.05.2020 у справі № 803/916/17 (провадження № К/9901/1137/17).

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №380/6459/20.

Суд зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору). Митний орган вправі застосувати другорядний метод, якщо за умови наявності у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості декларант додаткових документів не надав, а надані документи не дають можливості для застосування першого методу.

Львівська митниця зазначає, що митну вартість товару, що імпортується позивачем, скориговано із застосуванням шостого резервного методу з дотриманням положень статті 64 МК України, а визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визначеній митній вартості відповідно до рівня вартості МД від 27.09.2024 №24UA90U0 7,0107 доларів США за кілограм.

Відповідач вказав, що коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.

За правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 21.10.2021 в справі №420/4820/19, навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Отже відомості з інформаційних систем митних органів не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару та бути підставою для здійснення коригування.

Суд наголошує, що не може бути врахована інша ціна на той самий товар без врахування умов поставки. Так, позивач слушно зауважує, що згідно МД №24UA90U0 від 27.09.2024 кількість товару 1 шт., а маса 0.2 кг. В той же час згідно МД №24UA50U8 поданої в інтересах ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» маса товару становить 2545 кг, а кількість одиниць 970 шт.

Такі умови не є однаковими та коректними для зрівняння.

До того ж, за МД №24UA50U8 ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» поставлений товар:

- Наконечник рульової тяги правий 66-3003056 Tie rod end right 66-3003056

- Наконечник рульової тяги лівий 66-3003057 Tie rod end left 66-3003057

- Наконечник штока ГУР у зборі 4320-3405060,

що відрізняється від товару вказаного в МД №24UA90U0 від 27.09.2024.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МКУ з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МКУ) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідачем не надано документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення за МД №24UA90U0 від 27.09.2024.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2023 у справі за адміністративним провадженням К/9901/7199/21 зазначив, шо сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсне було імпортовано до України. Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в баз: даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким вій укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору. Оцінюючи рішення пре коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суди повинні враховувати, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) -товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вилинули па таке коригування.

Так, відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до положень частин другої - шостої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митого органу інформації про те що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд приходить до висновку про протиправність визначення Львівською митницею ціни товару, що заявлений до розмитнення ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» за шостим (резервним) методом без дотримання процедур, передбачених статтею 57 МК України.

Відповідач в обґрунтування неможливості визначення ціни товару за ціною договору вказав про ненадання позивачем документів, що пояснюють всі складові ціни товару.

Так, Львівською митницею в рішенні від 22.10.2024 № UA209000/2024/100536/2 зазначено, що позивачем експортна митна декларація країни походження та сертифікат якості до митного оформлення не подавались.

Сертифікат якості - це документ, що підтверджує якість товару, не містить відомостей про ціну. Ціна на товар визначається сторонами в договорі, а не в митній декларації країни походження.

Відповідно до частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Сертифікат якості та експортна митна декларація не є документами, що обґрунтовують ціну товару та вимога про їх надання суперечить вищенаведеній нормі Митного кодексу України. Посилання відповідача на положення пункту 2.7. Контракту ЗЕД, що разом з товаром продавець повинен передати наступний перелік документів: рахунок-фактуру, пакувальний лист, експортну митну декларацію, сертифікат про походження, сертифікат якості, коносамент, інші документи (за домовленістю сторін) не обґрунтовують вимогу про надання документів Митниці, адже стосуються виключно правовідносин між сторонами контракту №18/06-24 від 21.06.2024.

Відповідач зазначає, що в специфікації торгова марка товару відсутня, а в поданій МД вказано. Суд зазначає, що відсутність визначення в специфікації на товар певних відомостей не можуть однозначно спростовувати відомості, вказані у митній декларації.

Стосовно посилання відповідача, що специфікація не містить конкретизації стосовно особи підписанта, а відтак - неможливо ідентифікувати повноваження особи на укладення такого додатку №1 не підтверджені письмовими доказами у справі копією контракту №18/06-24 від 21.06.2024 /а.с.19-21 та специфікації /а.с.22/.

Специфікація є невід`ємною частиною контракту, підписантами є ті ж уповноважені особи ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» та «YUYAO SINOR INTERNATIONAL TRADING CO.,LTD», що і підписували контракт. З боку продавця це директор Rich Ren. Підпис на контракті зі сторони продавця аналогічний підпису на специфікації до цього контракту.

Щодо твердження Львівської митниці про неможливість врахування як підтвердження оплати товару позивачем платіжних інструкцій в іноземній валюті №54 від 26.06.2024 та №68 від 06.08.2024 оскільки вони не засвідчують факту переведення коштів, суд враховує наступне.

Відповідно до Постанови Правління ПБУ від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в Іноземній валюті та банківських металах» банк при надходженні платіжної інструкції в іноземній валюті або проводить платіж, або повертає платіжну інструкцію з зазначенням причин відмови.

Надані Відповідачем до матеріалів справи копії платіжних інструкцій в іноземній валюті №54 від 26.06.2024 /а.с.197/ та №68 від 06.08.2024 /а.с.198/ про перерахування ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» грошових коштів на користь YUYAO SINOR INTERNATIONAL TRADING CO.,LTD мають відмітки банківської установи про виконання грошових переказів, посвідчені штампом банку та підписом працівника банку, відмітки про повернення із зазначенням причин відмови відсутні.

На обґрунтування рішення про коригування митної вартості товару Львівською митницею вказано про відсутність серед документів, що обґрунтовують складові вартості товару письмового підтвердження про готовність товару до відвантаження.

З даного приводу суд враховує, що за пунктом 2.4. контракту, на який посилається відповідач, не передбачено складання такого письмового документу.

Крім вказаного, Львівською митницею зазначено, що в рахунку - фактурі №4596088 від 14.10.2024 про оплату транспортно-експедиторського обслуговування за межами державного кордону України; міжнародного автоперевезення за межами державного кордону України; експедиторської винагороди; морського перевезення вантажу за межами державного кордону України; міжнародного автоперевезення по території України /а.с.50/ відсутнє зазначення особи, уповноваженої на укладення такого рахунку-фактури, що ставить під сумнів об`єктивність числових даних, зазначених у рахунку-фактурі.

Суд зазначає, що рахунок - фактура №4596088 від 14.10.2024 ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК ЮА» містить підпис посадової особи товариства та печатку підприємства /а.с.183-184/.

Формальний недолік форми відсутність розшифрування прізвища, ім`я по-батькові особи, що підписала від імені ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК ЮА», не може привалювати над змістом, з якого вбачається про всі складові вартості експедиційних послуг та загальний розмір суми, відшкодованої позивачем на користь ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК ЮА», а рахунок про падання послуг митного брокера чи на транспортно - експедиторське перевезення є належними доказами вартості цих послуг щодо конкретної поставки.

Крім того, до митного оформлення товарів позивачем надана довідка про транспортні витрати №442496 від 14.10.2024 /а.с.186/.

Витрати, пов`язані з міжнародним транспортуванням вантажу: транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України - 4305,02 грн; міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України 9210.00 грн; експедиторська винагорода - 1030,50 грн; морське перевезення вантажу за межами державного кордону України 19785,60 грн; міжнародне перевезення по території України 11052.00 грн. Всього 45589,22 грн з ПДВ /а.с.50/.

Щодо завантаження товару на морський транспорт, то згідно Специфікації до Договору умови поставки товару FОВ - тобто, продавець зобов`язаний доставити товар і завантажити його на борт корабля власним коштом. Щодо вивантаження в порту призначення та обробку оцінюваних товарів, мигне оформлення, портові збори, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, то витрати на ці послуги покладалися на ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК ЮА», а їх вартість відображена в рахунку №4596088 та відшкодована оплатою вказаного рахунку ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД».

Суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 14.04.2021 у справі №820/4849/16 та полягає в тому, що в запиті про надання додаткових документів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи є необхідними для підтвердження того чи іншого показника. Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містяться і у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 в справі №820/263/17.

У постанові від 13.10.2021 у справі № 804/15600/15 Верховний Суд вказав, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше.

В даній справі Львівською митницею не обґрунтовано наявність сумнівів у правильності визначення позивачем вартості придбаного товару і не доведено факту недостатності документів для підтвердження правильності такого визначення.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням всіх обставин справи, досліджених судом і аналізу письмових доказів, наданих сторонами в обґрунтування своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку, що рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.10.2024 №UA209000/2024/100536/2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, прийняте без урахування обставин, які мали значення для його прийняття, за відсутності підстав для його прийняття, відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» підлягають задоволенню.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позову сплачений судовий збір у розмірі 4661,66 грн, про що свідчить платіжні інструкції №2284 від 13.11.2024, №2314 від 27.11.2024 /а.с.14,65/.

З огляду на висновок суду про необхідність задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4661,66 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНССПЕЦТРЕЙД" (39701, Полтавська область, с. Піщане, вул. Київська, буд.34, ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд.1, ) про визнання протиправним, скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним, скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.10.2024 № UA209000/2024/100536/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4661,66 (чотири тисячі шістсот шістдесят одна гривня шістдесят шість копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва