Справа № 640/11692/20
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року Справа № 640/11692/20 ЗП/280/418/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Форсеті»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

. Зміст і підстави позовних вимог.

28.05.2020 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Форсеті» (далі позивач) до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (далі відповідач), у якій позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.01.2020 №, від 24.01.2020 №, від 24.01.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про позивач не згоден із податковими повідомленнями-рішеннями, вважає, що вони є противоправними актами індивідуальної дії оскільки прийняті на підставі необґрунтованого висновку акта перевірки. Зазначає, що вся господарська діяльність із контрагентами здійснювалась на підставі договорів про надання послуг та актів виконаних робіт, та податкові накладні були складені з дотриманням вимог п.201 ст.201 ПК України, що свідчить про законність дій позивача по включенню сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту. Позивач зауважує, що в акті перевірки не наведено жодного факту на підтвердження нікчемності конкретних угод, а перелічені лише норми чинного законодавства, які вказують на порушення податкового законодавства контрагентами, посилаючись на інформаційні бази даних, що не може вважатись належним та допустимим доказом. Звертає увагу, що законодавство не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит та бюджетне відшкодування від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання. Щодо посилання податкової на ряд кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактами вчинення кримінальних правопорушень, серед яких фігурують ТОВ «Сієна Логістік», ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», то вказує про відсутність у вироках будь-яких посилань на ТОВ «Юридична група «Форсеті», що спростовує його причетність до кримінального діяння. Крім того, в акті перевірки не вказано про рішення судів щодо винуватості осіб, на які посилається податковий орган, а саме ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Латун Торг», ТОВ «Голд ліга інвест», ТОВ «Елая трейд інвест», обвинувальні вироки відсутні, а тому посилання на кримінальні провадження є безпідставними; з аналогічних підстав не можуть вважатися допустимими та належними доказами посилання відповідача на протоколи допиту.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

17.07.2020 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву (вх.№03-14/100337/20), відповідно до якого відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до чинного законодавства. По-перше, вказує про встановлення актом перевірки порушень щодо заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, всього в сумі 60749 грн, завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за 2017 рік всього на суму 139914 грн; заниження податку на додану вартість у сумі 67500 грн. В діяльності контрагентів позивача встановлено проведення фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди з метою заниження фінансового результату до оподаткування, що не має реального товарного характеру. По-друге, відсутність ухвалення вироку у кримінальних провадженнях не може спростовувати інформацію про непричетність до господарської діяльності контрагентів їхніх посадових осіб, оскільки ці обставини входять до предмету доказування у справі та мають істотне значення для вирішення питання щодо права позивача на формування даних податкового обліку за спірними операціями з надання послуг. Відповідач звертає увагу, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання на суму понесених витрат, що підлягають перерахуванню до бюджету. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

01.04.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача (вх.№ 15659), у якому він просить врахувати наявний у матеріалах справи відзив у зв`язку з незмінністю позиції.

09.05.2025 судом отримано пояснення позивача (вх.№23146), у яких вказано про долучення до позовної заяви усіх належних доказів на спростування доводів, зазначених в акті перевірки, у тому числі ті, які витребувані ухвалою суду від 29.04.2025. Також викладено позицію по справі, аналогічну зазначеній в позовній заяві. Повідомлено про готовність надання для огляду суду всією первинної документації, що долучена до позовної заяви, в оригіналі.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2020 у справі №640/11692/20 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві. На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2825-IX супровідним листом від 10.02.2023 № 03-19/11496/23 матеріали адміністративної справи №640/11692/20 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно правових спорах наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва. З урахуванням положень Закону України № 2825-IX та результатів авторозподілу судових справ, не розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (протокол доступний за посиланням: https://court.gov.ua/gromadjanam/perelik_rozpodil/), матеріали адміністративної справи №640/11692/20 скеровано за належністю до Запорізького окружного адміністративного суду, які надійшли 06.03.2025 за вх.№10623.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі №640/22880/21 (провадження ЗП/280/411/25) прийнято справу до провадження, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні); здійснено заміну відповідача на його правонаступника; зобов`язано позивача та відповідача протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали надати до суду письмові пояснення щодо актуальності цього спору та процесуальної позиції по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою від 29.04.2025 суд витребував у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Форсеті»: докази розміщення, а також використання в господарській діяльності ТОВ «Юридична група «Форсеті» рекламних матеріалів за договором з ТОВ «Сієна Груп Логістік»; докази надання ТОВ «Юридична група «Форсеті» юридичних послуг (письмових консультацій, висновків, представництва інтересів, довіреності, тощо) ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Латун Торг»; докази надання ТОВ «Юридична група «Форсеті» бухгалтерських послуг (складання бухгалтерської документації, подання звітності, тощо) ТОВ «Голд Гіга Інвест», ТОВ «Елая Трейд Інвест»; витребував у Головного управління ДПС у м. Києві всю наявну податкову інформацію, яка стала підставою для висновків акту перевірки №2/26-15-05-07-02-10/38239085 від 02.01.2020.

Ухвалою від 09.05.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про виключення з числа доказів первинних документів (податкових, видаткових накладних, рахунків на оплату), що стосуються ТОВ «Сієна Груп Логістік», ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Латун Торг», ТОВ «Голд Ліга Інвест», ТОВ «Елая Трейд Інвест».

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Форсеті» зареєстровано як юридична особа з 30.05.2012, основним видом економічної діяльності є 69.10 Діяльність у сфері права (а.с.133).

Наказом в.о. начальника Головного управління ДПС у м.Києві від 11.12.2019 №4475 на підставі п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 розділу ІV, ст.25 розділу VІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку з припиненням юридичної особи наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» (код 38239085) з 16.12.2019 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести з метою дотримання вимог податкового законодавства України за період з 01.01.2016 по дату завершення перевірки, валютного за період з 01.01.2016 по дату завершення перевірки, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 31.05.2012 по дату завершення перевірки та іншого законодавства за відповідний період (а.с.81).

Наказом в.о. начальника Головного управління ДПС у м.Києві від 19.12.2019 №5097 продовжено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» (код 38239085) з 21.12.2019 по дату звершення перевірки, тривалістю 2 робочі дні (а.с.80).

В ході перевірки ліквідатору ТОВ «Юридична група «Форсеті» надсилався запит №1 від 16.12.2019 про надання документів (у термін до 17.12.2019): облікову політику підприємства; штатний розклад по рокам; оборотно-сальдові відомості (баланси) по всім рахункам по рокам; план рахунків по підприємству; колективні договори по рокам, протоколи, рішення, накази по підприємству; оборотно-сальдові відомості по субрахункам «Основні засоби», «Нематеріальні активи», «МШП» по рокам; журнали-ордери та відомості по рахункам 36 (в розрізі покупців), 63 (в розрізі постачальників), 37,68 по рокам; оборотно-сальдові відомості та аналізи рахунків 70,71, 72, 73, 74, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 97 по рокам; журнали-ордери і відомості по рахункам 20, 22, 28 по рокам; інформацію про кількість працюючих на підприємстві, в тому числі за сумісництвом, по рокам; інформацію про середню заробітну плату по рокам; документи, на підставі яких здійснювалося відображення операцій з поставки/придбання товарів (робіт, послуг) в бухгалтерському та податковому обліку (договори, акти виконаних робіт, накладні, платіжні доручення, податкові накладні тощо) (а.с.78-79).

19.12.2019 на виконання запиту №1 від 16.12.2019 про надання документів надано всі первинні фінансово-господарські документи ТОВ «Юридична група «Форсеті» по взаєморахункам з усіма контрагентами за період з 01.01.2016 по теперішній час, у тому числі договори, додатки до них, акти виконаних робіт (наданих послуг), статутні документи, накази, протоколи, штатні розклади, оборотно-сальдові відомості, звіти, баланси, платіжні доручення, свідоцтва, податкові накладні тощо (а.с.76)

26.12.2019 на виконання запиту надано оригінал довідки АТ «Альфа-банк» про закриття рахунків від 23.12.2019, а також оригінал банківських виписок про рух коштів по рахункам з 2016 року по теперішній час (а.с.77).

За результатами перевірки складено акт №2/26-15-05-07-02-10/38239085 від 02.01.2020 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ», відповідно до висновку якого встановлені порушення:

1. п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1. ст.135 Податкового кодексу України, ст.4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.4, п.6 п.7 П(С) БО 16 «Витрати», п.5 П(С)БО 11, п.п.2.1, 2.2 Положення «88, з урахуванням ст.ст.138-140 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 60749 грн, у тому числі:

- за 2016 рік у сумі 16 065 грн;

- за 2018 рік у сумі 29 459 грн;

- за 2019 рік у сумі 15 225 грн

та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування (рядок 04 Декларації) за 2017 рік всього на суму 139 914 грн;

2. п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 67500 грн, у тому числі по періодах:

- за січень 2016 на 8333 грн*;

- за лютий 2016 на 5000 грн*;

- за травень 2016 на 3200 грн*;

- за червень 2016 на 8467 грн;

- за липень 2016 на 4217 грн*;

- за серпень 2016 на 8062 грн*;

- за вересень 2016 на 1888 грн?;

- за жовтень 2016 на 5321 грн*;

- за листопад 2016 на 1346 грн*;

- за лютий 2018 на 8333 грн;

- за квітень 2018 на 13333 грн;

* - відповідно до вимог ст.102 Податкового кодексу України сума грошового зобов`язання за січень-листопад 2016 на загальну суму 45834 грн не визначається, у зв`язку із закінченням 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації;

3. п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пп.4.3.6 п.4.2 розділу ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, щодо несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску в бюджет в період з 20.03.2014 по 21.04.2016 (а.с.22-75).

За результатами перевірки було винесено податкові повідомлення-рішення:

№ від 24.01.2020 (форми «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на суму 75936,25 грн (за податковими зобов`язаннями 60749,00 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 15187,25 грн) (а.с.16-17);

№ від 24.01.2020 (форми «П»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість на суму 27083,00 грн (за податковими зобов`язаннями 21666,00 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 5417,00 грн) (а.с.18-19);

№ від 24.01.2020 (форми «П»), яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 139914 грн (а.с.20-21).

Не погоджуючись з правомірністю прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень, позивач оскаржив їх до Державної податкової служби України, яка рішенням від 02.04.2020 №11911/6/99-00-08-05-03-06 залишила без змін податкові повідомлення-рішення, а скаргу ТОВ «Юридична група «Форсеті» - без задоволення (а.с.87-93).

Вважаючи протиправними податкові-повідомлення рішення від 24.01.2020 №, № та №, позивач звернувся до суду з позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Суд застосовує положення законодавства, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України (пункт 41.5 статті 41 ПК України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 ПК України.

Досліджуючи питання правомірності прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень суд керується наступним.

За змістом абзацу першого пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Як встановлено судом, на підставі наказу від 11.12.2019 №4475 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ». У позові не наведено аргументів щодо незгоди з порядком призначення та/або проведення документальної планової перевірки, отже такі обставини не є спірними та не досліджуються судом.

Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Положеннями пункту 44.2 статті 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 ПК України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Об`єктом оподаткування, згідно пункту 185.1 статті 185 ПК України, є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (абзац перший пункту 200.2 статті 200 ПК України).

У свою чергу, відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198 ПК України, «податковий кредит» - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до абзацу першого пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацами першим-третім пункту 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV) згідно з абзацом одинадцятим статті 1 якого первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами статті 4 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема, превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

При цьому у статті 1 цього Закону визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), встановлюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (надалі - Положення № 88).

За вимогами пункту 1.2 Положення № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 Положення № 88 передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що будь-які документи (у тому числі договори, акти, рахунки, звіти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції

Між тим, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2.4 Положення №88).

Отже, системний аналіз наведених вище норм свідчить, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування показників податкового обліку платника податків. При цьому за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 820/11856/13-а, від 31.01.2018 у справі № 826/245/14, від 06.02.2018 у справі № 810/6695/14, від 04.04.2018 у справі № 808/2519/15, від 18.10.2019 у справі №813/300/16.

Між іншим, суд враховує викладену позицію Верховного Суду у постанові від 23.04.2019 у справі №825/1610/17 про те, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень, водночас суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

У разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

Під час розгляду справи судом встановлено, що висновки податкового органу щодо заниження податку на прибуток та завищення товариством від`ємного значення об`єкта оподаткування, а відтак і заниження податку на додану вартість обґрунтовано безпідставністю формування такої за рахунок взаємовідносин позивача з ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК», ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД», ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН», ТОВ «ЛАТУН ТОРГ», ТОВ «ГОЛД ЛІГА ІНВЕСТ», ТОВ «ЕЛАЯ ТРЕЙД ІНВЕСТ».

1. По взаємовідносинам між ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» та ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» (код 40084484) до перевірки надано договір №31 від 30.04.2016 про надання рекламних послуг, відповідно до умов якого вказаний контрагент зобов`язується розмістити надані йому рекламні матеріали замовника (позивача), а останній зобов`язується оплатити такі послуги. Надалі між вказаними сторонами був підписаний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № СГЛ-00095 від 20.05.2016, на підставі якого виписано податкову накладну №182 від 20.05.2016. При цьому акт та податкова накладна підписані від імені директора ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» Крец Володимира Зіновійовича.

Також перевіркою встановлено перерахування ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» на рахунок ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» коштів на загальну суму 30000 грн, що підтверджується банківською випискою від 02.06.2016 №34.

Акт перевірки містить інформацію, відповідно до якої свідоцтво платника ПДВ від 01.02.2016 №200265653, індивідуальний податковий номер 97, анульовано за рішенням контролюючого органу 07.11.2017 по причині відсутності поставок та ненадання декларацій протягом року. За результатами аналізу баз даних ДПС України, даних податкової звітності ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» та інформації з зовнішніх джерел встановлено наявність останньої звітності з податку на додану вартість за травень 2016 року, неподання фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік, неподання декларації з податку на прибуток за 2016 рік, відсутність інформації щодо власних та орендованих складських приміщень та наявності основних засобів, в тому числі власного чи орендованого транспорту. Також відповідно до інформації, що міститься у базах даних органів державної податкової служби, у 2 кварталі 2016 року ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» не нараховувало та не сплачувало до бюджету податки і збори, пов`язані із нарахуванням та виплатою заробітної плати та/або винагороди за договорами цивільно-правового характеру, що свідчить про відсутність у ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» трудових ресурсів, необхідних для здійснення операцій з виконання та надання рекламних послуг, що згідно до наданих до перевірки документів реалізовані на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» в травні 2016 року.

Крім того, згідно з аналізом бази даних ІС «Податковий блок» «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що по ланцюгу постачання ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» відсутнє придбання рекламних послуг, які було реалізовано на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ». При проведенні аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та отриманої податкової інформації по контрагенту ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару/робіт, послуг.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про те, що ТОВ «СІЄНА ГРУП ЛОГІСТІК» не могло здійснювати фінансово-господарську діяльність, оскільки на підприємстві відсутні основні засоби та кваліфікований персонал, а також неможливо встановити, хто підписував первинні документи підприємства та фінансову звітність.

Також судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2017 у справі №760/7812/17-к ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України. Зазначеним вироком встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, та пояснив, що у квітні 2016 року невідома йому особа запропонувала заробити гроші тим, що підписати якісь документи, на що він погодився. Зустрівшись через декілька днів з вказаною особою, він підписав Статут підприємства ТОВ « Сієна Груп Логістік», в якому було зазначено, що він є директором вказаного підприємства. Потім через декілька днів підписав ще надані йому вказаною особою документи, а саме протоколи, договір купівлі- продажу, наказ. Розумів, що внесені в документи відомості, не відповідають дійсності. Наміру здійснювати господарську діяльність він не мав, будь-які фінансові документи стосовно роботи вказаного підприємства ніколи не підписував.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру судових рішень вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2017 у справі №760/7812/17-к набрав законної сили 31.08.2017, а тому згідно із частиною шостою статті 78 КАС України даний вирок суду є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

2. Щодо взаємовідносин між ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» та ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД» (код 40147308), то до перевірки надано договір №21 від 01.06.2016 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого вказаний контрагент бере на себе зобов`язання надавати замовнику (позивачу) послуги, а саме правові консультації, надання письмових та усних рекомендацій, консультацій, висновків та довідок з питань економіко-правового забезпечення діяльності замовника, підбір тематичних законодавчих і нормативних документів, пошук листів-роз`яснень, юридична оцінка/аналіз спірних ситуацій, представництво інтересів замовника та інші послуги, які можуть надаватися виконавцем на вимогу замовника.

Надалі між вказаними сторонами були підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 00125 від 13.06.2016, № 00129 від 11.07.2016, № 00133 від 08.08.2016, на підставі яких були виписані податкові накладні № 38 від 13.06.2016, № 45 від 11.07.2016, №25 від 08.08.2016 відповідно. Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкові накладні ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД» підписані від імені директора Вірко Володимира Ігоровича.

Також перевіркою встановлено перерахування ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» на рахунок ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД» коштів на загальну суму 125000 грн, що підтверджується банківськими виписками від 25.08.2016 №53 на суму 12000 грн, від 01.09.2016 №55 на суму 8000 грн, від 04.10.2016 №67 на суму 25000 грн, від 21.11.2016 №81 на суму 40000 грн, від 26.12.2016 №93 на суму 40000 грн.

В ході аналізу податкової інформації контролюючим органом встановлено, що свідоцтво платника ПДВ від 01.01.2016 №200245262, індивідуальний податковий номер 84, анульовано за рішенням контролюючого органу 31.01.2018 по причині відсутності поставок та ненадання декларацій протягом року. За результатами аналізу баз даних ДПС України, даних податкової звітності ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД» та інформації з зовнішніх джерел встановлено наявність останньої звітності з податку на додану вартість за серпень 2016 року, неподання фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік, неподання декларації з податку на прибуток за 2016 рік, відсутність інформації щодо власних та орендованих складських приміщень та наявності основних засобів, в тому числі власного чи орендованого транспорту. Також відповідно до інформації, що міститься у базах даних органів державної податкової служби, у 2-3 кварталах 2016 року ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД» не нараховувало та не сплачувало до бюджету податки і збори, пов`язані із нарахуванням та виплатою заробітної плати та/або винагороди за договорами цивільно-правового характеру, що свідчить про відсутність у ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД» трудових ресурсів, необхідних для здійснення операцій з виконання та надання рекламних послуг, що згідно до наданих до перевірки документів реалізовані на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» в червні, липні, серпні 2016 року.

Крім того, згідно з аналізом бази даних ІС «Податковий блок» «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що по ланцюгу постачання ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД» відсутнє придбання юридичних послуг, які було реалізовано на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ». При проведенні аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та отриманої податкової інформації по контрагенту ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД» встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару/робіт, послуг.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про те, що ТОВ «ПРЕСТИЖ КОНСАЛТ ЛТД» не могло здійснювати фінансово-господарську діяльність, оскільки на підприємстві відсутні основні засоби та кваліфікований персонал, а також неможливо встановити, хто підписував первинні документи підприємства та фінансову звітність.

Також судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2017 по справі № 761/15487/17 керівника (засновника) ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України. Зазначеним вироком встановлено, що впродовж травня-липня 2016 року невстановлені особи відображали в податковій звітності ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» та подавали до органів Міністерства доходів та зборів України податкову звітність з розшифровкою податкового кредиту в розрізі контрагентів додатку №5 до декларації з ПДВ. Жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» ОСОБА_2 не мав, підприємство перереєстрував на своє ім`я на прохання невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_3 без мети здійснення господарської діяльності. Реєстраційних документів ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» не складав, лише підписував та передавав невстановленим досудовим розслідуванням особам. Жодних документів податкової та бухгалтерської звітності ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» ОСОБА_2 не складав та не підписував. До органів Міністерства доходів та зборів ОСОБА_2 податкову звітність не подавав та нікого на це не уповноважував. Жодних службових осіб ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» ОСОБА_2 не призначав. Печаткою ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» ОСОБА_2 ніколи не володів, її місцезнаходження не відомо. Таким чином, ОСОБА_2 , своїми умисними діями, які виразились у співучасті в формі пособництва, а саме наданні засобів та усунення перешкод, сприяв у вчиненні фіктивного підприємництва, тобто у придбанні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

3. По взаємовідносинам між ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» та ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» (код 40076727) до перевірки надано договір № 32 від 05.09.2016 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого вказаний контрагент бере на себе зобов`язання надавати замовнику (позивачу) послуги, а саме правові консультації, надання письмових та усних рекомендацій, консультацій, висновків та довідок з питань економіко-правового забезпечення діяльності замовника, підбір тематичних законодавчих і нормативних документів, пошук листів-роз`яснень, юридична оцінка/аналіз спірних ситуацій, представництво інтересів замовника та інші послуги, які можуть надаватися виконавцем на вимогу замовника.

Надалі між вказаними сторонами був підписаний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 89 від 17.10.2016, на підставі якого була виписана податкова накладна № 89 від 17.10.2016. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкова накладна ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» підписані від імені директора ОСОБА_4 .

Також перевіркою встановлено перерахування ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» на рахунок ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» коштів на загальну суму 40000 грн, що підтверджується банківською випискою від 31.01.2017 №6.

В ході аналізу податкової інформації контролюючим органом встановлено, що за період 2016 року на ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» змінювались посадові особи, а саме ОСОБА_5 за період з 09.11.2015 по 10.05.2016, ОСОБА_6 за період з 10.05.2016 по 29.06.2016, ОСОБА_7 за період з 29.06.2016 по 05.07.2016, ОСОБА_4 за період з 05.07.2016 по теперішній час.

Свідоцтво платника ПДВ від 01.01.2016 №200276252, індивідуальний податковий номер 78, анульовано за рішенням контролюючого органу 15.02.2018 по причині відсутності поставок та ненадання декларацій протягом року. За результатами аналізу баз даних ДПС України, даних податкової звітності ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» та інформації з зовнішніх джерел встановлено наявність останньої звітності з податку на додану вартість за вересень 2016 року, неподання фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік, неподання декларації з податку на прибуток за 2016 рік, відсутність інформації щодо власних та орендованих складських приміщень та наявності основних засобів, в тому числі власного чи орендованого транспорту, відсутність інформації про наявність на балансі підприємства основних фондів, зареєстрованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності (користування), об`єктів нерухомості. Також відповідно до інформації, що міститься у базах даних органів державної податкової служби, у 4 кварталі 2016 року ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» не нараховувало та не сплачувало до бюджету податки і збори, пов`язані із нарахуванням та виплатою заробітної плати та/або винагороди за договорами цивільно-правового характеру, що свідчить про відсутність у ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» трудових ресурсів, необхідних для здійснення операцій з виконання та надання рекламних послуг, що згідно до наданих до перевірки документів реалізовані на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» у жовтні 2016 року.

Крім того, згідно з аналізом бази даних ІС «Податковий блок» «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що по ланцюгу постачання ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» відсутнє придбання юридичних послуг, які було реалізовано на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ». При проведенні аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та отриманої податкової інформації по контрагенту ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару/робіт, послуг.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про те, що ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» не могло здійснювати фінансово-господарську діяльність, оскільки на підприємстві відсутні основні засоби та кваліфікований персонал, а також неможливо встановити, хто підписував первинні документи підприємства та фінансову звітність.

Крім того, відповідно до картки суб`єкта фіктивного підприємництва від 23.01.2017 за №180/26-15-21-15 контрагент позивача ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» зареєстровано (перереєстровано) в органах держреєстрації з подальшою передачею у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження 10.01.2017. Зазначені відомості були внесені у зв`язку з порушенням кримінального провадження №0000004 від 10.01.2017.

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 08.02.2017 по справі № 755/1949/17 ОСОБА_6 (який був керівником ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» у період з 10.05.2016 по 29.06.2016) визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. Зазначеним вироком встановлено, що на час підписання ОСОБА_6 . Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» від 04.05.2016, Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» від 04.05.2016, Протоколу №2 Загальних зборів учасників ТОВ «ДАКСТЕІР ТРЕН» від 04.05.2016, останній розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації (реєстраційної дії) ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН», оскільки ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, домовились, про те, що директором та учасником товариства буде призначено ОСОБА_6 і він в подальшому до діяльності ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» будуть займатись інші особи.

4. По взаємовідносинам між ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» та ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» (код 39667676) до перевірки не були надані первинні документи. З картки бухгалтерського рахунку 631 контролюючим органом встановлено оформлення складання актів здачі прийняття робіт (надання послуг) від 28.01.2016, від 12.02.2016, на підставі яких виписані податкові накладні №135 від 28.01.2016, №82 від 12.02.2016 (номенклатура послуг юридичні консультації). Податкові накладні ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» підписані від імені директора ОСОБА_8 . Також перевіркою встановлено перерахування ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» на рахунок ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» коштів на загальну суму 30000 грн відповідно до банківської виписки від 19.02.2016 №13.

В ході аналізу податкової інформації контролюючим органом встановлено, що свідоцтво платника ПДВ від 01.04.2015 №200212475, індивідуальний податковий номер 14, анульовано за рішенням контролюючого органу 31.03.2017 по причині відсутності поставок та ненадання декларацій протягом року. За результатами аналізу баз даних ДПС України, даних податкової звітності ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» та інформації з зовнішніх джерел встановлено наявність останньої звітності з податку на додану вартість за лютий 2016 року, неподання фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік, неподання декларації з податку на прибуток за 2016 рік, відсутність інформації щодо власних та орендованих складських приміщень та наявності основних засобів, в тому числі власного чи орендованого транспорту, відсутність інформації про наявність на балансі підприємства основних фондів, зареєстрованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності (користування), об`єктів нерухомості. Також відповідно до інформації, що міститься у базах даних органів державної податкової служби, у 1 кварталі 2016 року ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» не нараховувало та не сплачувало до бюджету податки і збори, пов`язані із нарахуванням та виплатою заробітної плати та/або винагороди за договорами цивільно-правового характеру, що свідчить про відсутність у ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» трудових ресурсів, необхідних для здійснення операцій з виконання та надання рекламних послуг, що згідно до наданих до перевірки документів реалізовані на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» у січні-лютому 2016 року.

Крім того, згідно з аналізом бази даних ІС «Податковий блок» «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що по ланцюгу постачання ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» відсутнє придбання юридичних послуг, які було реалізовано на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ». При проведенні аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та отриманої податкової інформації по контрагенту ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару/робіт, послуг.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про те, що ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» не могло здійснювати фінансово-господарську діяльність, оскільки на підприємстві відсутні основні засоби та кваліфікований персонал, а також неможливо встановити, хто підписував первинні документи підприємства та фінансову звітність.

Крім того, відповідно до картки суб`єкта фіктивного підприємництва від 08.11.2017 за №2585/26-15-23-0330 контрагент позивача ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» зареєстровано (перереєстровано) в органах держреєстрації з подальшою передачею у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження 20.04.2014. Зазначені відомості були внесені у зв`язку з порушенням кримінального провадження №00000015 від 21.03.2016.

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 08.02.2017 по справі № 755/5676/16-к, за наслідками розгляду обвинувального акта №00000015 від 21.03.2016 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 205 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу. Зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з групою осіб, придбав суб`єкт підприємницької діяльності (юридичну особу) ТОВ «Латун Торг», а саме: отримав у володіння установчі, реєстраційні та інші документи підприємства, які засвідчив власним підписом та в подальшому передав невстановленим слідством особам, які використовували даний фіктивний суб`єкт підприємницької діяльності для документального оформлення псевдо господарських операцій, а також незаконно формували податковий кредит з податку на додану вартість та валові витрати з податку на прибуток підприємства на користь суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки у великих розмірах. Таким чином ОСОБА_8 вчинив фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою з групою осіб. ОСОБА_8 , придбавши ТОВ «Латун Торг» та одночасно взявши на себе обов`язки передбачені посадою директора, в частині ведення фінансово-господарської діяльності, організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, усвідомлюючи покладену на нього відповідальність службової особи та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлював, що не прийматиме жодної участі у подальшому веденні фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Латун Торг». Комаровський О.В, обіймаючи посаду, пов`язану із виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємстві, підприємницькою діяльністю не займався і займатись у подальшому намірів не мав.

5. По взаємовідносинам між ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» та ТОВ «ГОЛД ЛІГА ІНВЕСТ» (код 40991880) до перевірки не були надані первинні документи. З картки бухгалтерського рахунку 631 контролюючим органом встановлено оформлення акта здачі прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2018, на підставі якого виписано податкову накладну №22 від 28.02.2018 (номенклатура послуг юридичні консультації). Також перевіркою встановлено перерахування ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» на рахунок ТОВ «ГОЛД ЛІГА ІНВЕСТ» коштів на загальну суму 6000 грн відповідно до банківської виписки від 15.03.2018 №22.

В ході аналізу податкової інформації контролюючим органом встановлено, що свідоцтво платника ПДВ від 01.05.2017 №200332814, індивідуальний податковий номер 03, анульовано за рішенням контролюючого органу 05.03.2019 по причині відсутності поставок та ненадання декларацій протягом року. За результатами аналізу баз даних ДПС України, даних податкової звітності ТОВ «ЛАТУН ТОРГ» та інформації з зовнішніх джерел встановлено наявність останньої звітності з податку на додану вартість за листопад 2017 року, неподання фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік, неподання декларації з податку на прибуток за 2018 рік, відсутність інформації щодо власних та орендованих складських приміщень та наявності основних засобів, в тому числі власного чи орендованого транспорту, відсутність інформації про наявність на балансі підприємства основних фондів, зареєстрованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності (користування), об`єктів нерухомості. Також відповідно до інформації, що міститься у базах даних органів державної податкової служби, у 1 кварталі 2018 року ТОВ «ГОЛД ЛІГА ІНВЕСТ» не нараховувало та не сплачувало до бюджету податки і збори, пов`язані із нарахуванням та виплатою заробітної плати та/або винагороди за договорами цивільно-правового характеру, що свідчить про відсутність у ТОВ «ГОЛД ЛІГА ІНВЕСТ» трудових ресурсів, необхідних для здійснення операцій з виконання та надання рекламних послуг, що згідно до наданих до перевірки документів реалізовані на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» у лютому 2018 року.

Крім того, згідно з аналізом бази даних ІС «Податковий блок» «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що по ланцюгу постачання ТОВ «ГОЛД ЛІГА ІНВЕСТ» відсутнє придбання юридичних послуг, які було реалізовано на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ». При проведенні аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та отриманої податкової інформації по контрагенту ТОВ «ГОЛД ЛІГА ІНВЕСТ» встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару/робіт, послуг.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про те, що ТОВ «ГОЛД ЛІГА ІНВЕСТ» не могло здійснювати фінансово-господарську діяльність, оскільки на підприємстві відсутні основні засоби та кваліфікований персонал, а також неможливо встановити, хто підписував первинні документи підприємства та фінансову звітність.

Також податковий орган вказує про здійснення Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004299 за фактами вчинення за попередньою змовою групою осіб фіктивного підприємництва, вчинення за попередньою змовою групою осіб фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння злочинним шляхом легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, підроблення групою осіб документів по створенню (придбанню) ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), у тому числі ТОВ «Голд Ліга Інвест» (код 40991880) з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

6. Щодо взаємовідносин між ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» та ТОВ «ЕЛАЯ ТРЕЙД ІНВЕСТ» (код 41776807) до перевірки не були надані первинні документи. З картки бухгалтерського рахунку 631 контролюючим органом встановлено оформлення акта здачі прийняття робіт (надання послуг), на підставі якого виписано податкову накладну №16 від 05.04.2018 (номенклатура послуг бухгалтерські послуги). Також перевіркою встановлено перерахування ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» на рахунок ТОВ «ЕЛАЯ ТРЕЙД ІНВЕСТ» коштів на загальну суму 50000 грн відповідно до банківської виписки від 27.04.2018 №33.

В ході аналізу податкової інформації контролюючим органом встановлено, що свідоцтво платника ПДВ від 01.01.2018 №200372978, індивідуальний податковий номер 58, анульовано за рішенням контролюючого органу 27.05.2019 по причині відсутності поставок та ненадання декларацій протягом року. За результатами аналізу баз даних ДПС України, даних податкової звітності ТОВ «ЕЛАЯ ТРЕЙД ІНВЕСТ» та інформації з зовнішніх джерел встановлено наявність останньої звітності з податку на додану вартість за квітень 2018 року, неподання фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік, неподання декларації з податку на прибуток за 2018 рік, відсутність інформації щодо власних та орендованих складських приміщень та наявності основних засобів, в тому числі власного чи орендованого транспорту, відсутність інформації про наявність на балансі підприємства основних фондів, зареєстрованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності (користування), об`єктів нерухомості. Також відповідно до інформації, що міститься у базах даних органів державної податкової служби, у 2 кварталі 2018 року ТОВ «ЕЛАЯ ТРЕЙД ІНВЕСТ» не нараховувало та не сплачувало до бюджету податки і збори, пов`язані із нарахуванням та виплатою заробітної плати та/або винагороди за договорами цивільно-правового характеру, що свідчить про відсутність у ТОВ «ЕЛАЯ ТРЕЙД ІНВЕСТ» трудових ресурсів, необхідних для здійснення операцій з виконання та надання рекламних послуг, що згідно до наданих до перевірки документів реалізовані на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ» у квітні 2018 року.

Крім того, згідно з аналізом бази даних ІС «Податковий блок» «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що по ланцюгу постачання ТОВ «ЕЛАЯ ТРЕЙД ІНВЕСТ» відсутнє придбання юридичних послуг, які було реалізовано на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ». При проведенні аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та отриманої податкової інформації по контрагенту ТОВ «ЕЛАЯ ТРЕЙД ІНВЕСТ» встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару/робіт, послуг.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про те, що ТОВ «ЕЛАЯ ТРЕЙД ІНВЕСТ» не могло здійснювати фінансово-господарську діяльність, оскільки на підприємстві відсутні основні засоби та кваліфікований персонал, а також неможливо встановити, хто підписував первинні документи підприємства та фінансову звітність.

Також податковий орган вказує про перебування в провадженні п`ятого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 13.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.205-1 КК України. У рамках вказаного провадження було проведено ряд обшуків, під час яких було виявлено та вилучено предмети та майно, зокрема, кліше печаток ТОВ «Смал Трейд Інвест» (код 41776807).

З огляду на викладене вище, податковий орган дійшов висновку про неможливість ТОВ «Сієна Груп Логістік», ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Латун Торг», ТОВ «Голд Ліга Інвест», ТОВ «Елая Трейд Інвест» постачати (виконувати) рекламні послуги, бухгалтерські послуги на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ», а також про відсутність у вказаних контрагентів-постачальників матеріальних, виробничих та трудових ресурсів, необхідних для здійснення фінансово-господарської діяльності та, зокрема, постачання (виконання) робіт, послуг на адресу ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ФОРСЕТІ». Наведене, на думку контролюючого органу, свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні.

Досліджуючи викладені в акті перевірки висновки податкового органу, суд не приймає до уваги посилання на анульовані свідоцтва платників ПДВ ТОВ «Сієна Груп Логістік», ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Латун Торг», ТОВ «Голд Ліга Інвест», ТОВ «Елая Трейд Інвест», оскільки господарські правовідносини позивача і вказаних підприємств-контрагентів відбувались у період до анулювання свідоцтв. Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на неподання звітності контрагентами позивача, відсутність у них технічної можливості та основних фондів тощо, адже з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто, якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Щодо зазначених в акті перевірки фактів порушення кримінальних проваджень, у яких фігурують контрагенти позивача слід зазначити наступне.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №160/3364/19 від 07.07.2022, яка відступила від попередньої правової позиції по зазначеній категорії справ щодо того, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю та господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, відповідно до якої вирок щодо посадової особи контрагента за статтею 205 КК України, а також ухвала про звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею КК України у зв`язку із закінченням строків давності не можуть створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності позивача. Такі вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності.

Таким чином, сама по собі наявність вироку суду щодо посадової особи контрагента платника податків не є самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас за наявності вироку щодо посадової особи контрагента платника податків слід з`ясувати, які саме особи та у який період підписували документи від указаного контрагента та чи охоплені господарські операції позивача із вказаним контрагентом періодом, який досліджувався судом у межах кримінального провадження щодо керівника контрагента позивача.

Відтак суд враховує наявність вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2017 у справі №760/7812/17-к, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 205-1 Кримінального кодексу України (підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб підприємців). У межах вказаної справи встановлено відсутність у ОСОБА_1 волевиявлення здійснювати від імені ТОВ «Сієна Груп Логістік» підприємницьку діяльність, а також встановлені обставини щодо того, що він як керівник вказаної юридичної особи не підписував жодні первинні документи. При цьому підпис вказаної особи міститься в укладеному з ТОВ «Юридична Група «Форсеті» договорі №31 від 30.04.2016, складеному на виконання зазначеного договору акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № СГЛ-00095 від 20.05.2016, а також нею оформлені та виписані податкову накладну №182 від 20.05.2016.

Крім того, суд бере до уваги вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2017 по справі № 761/15487/17, яким керівника (засновника) ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України. В межах зазначеної справи встановлено, що ОСОБА_2 не мав жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», реєстраційних документів не складав, лише підписував та передавав невстановленим досудовим розслідуванням особам, а також не підписував жодних документів податкової та бухгалтерської звітності ТОВ «Престиж Консалт ЛТД». При цьому підпис вказаної особи міститься в укладеному з ТОВ «Юридична Група «Форсеті» договорі №21 від 01.06.2016, складених на виконання зазначеного договору актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 00125 від 13.06.2016, № 00129 від 11.07.2016, № 00133 від 08.08.2016, а також нею оформлені та виписані податкові накладні № 38 від 13.06.2016, № 45 від 11.07.2016, №25 від 08.08.2016.

За таких обставин суд не погоджується з твердженням позивача про те, що наявність вироків стосовно його контрагентів не дають підстав для висновку про нереальність господарських операцій виходячи з того, що статус фіктивного, нелегального підприємства на переконання суду несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Свідчення осіб, які підписали первинні документи за результатами спірних у цій справі господарських операцій, про відсутність наміру виконувати обов`язки директорів, здійснювати господарську діяльність, дає підстави для сумніву у належності первинних документів, достовірності здійснених підписів посадових осіб, та, як наслідок, правомірності формування Товариством податкового кредиту за такими господарськими операціями.

Разом з тим, суд відхиляє посилання податкового органу на вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 08.02.2017 по справі № 755/1949/17, яким було визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України, оскільки вказана особа була керівником ТОВ «ДАКСТЕР ТРЕН» у період з 10.05.2016 по 29.06.2016, тобто до задекларованої позивачем господарської операції за договором №32 від 05.09.2016, на виконання якого складено акт здачі прийняття робіт (надання послуг) від 17.10.2016 №89, які були підписані іншою посадовою особо контрагента підприємства. Крім того, суд не бере до уваги доводи контролюючого органу щодо фігурування інших контрагентів у кримінальних справах у зв`язку з відсутністю в них вироків.

Суд зазначає, що наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції. Так, суд дійшов висновку, що досліджені судом та податковим органом під час перевірки первинні документи не можуть свідчити про безумовне підтвердження реального здійснення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентами з огляду на наступне.

Первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв`язку з відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу або надання послуг, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Щодо надання позивачем податкових накладних на підтвердження реальності здійснення господарських операцій суд зазначає, що наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Формальна наявність податкових накладних не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Первинні документи, зокрема, податкові накладні, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з придбання товарів (послуг) за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої операції суб`єктами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №826/14035/17.

Крім того, суд зазначає, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація про фінансово-господарські операції платників податків є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення перевірок платників податків. Використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення перевірки. Аналогічне правозастосування викладене у постанові Верховного Суду від 09.09.2024 у справі № 280/6832/23.

Відтак відповідач під час проведення фактичної перевірки, мав правову можливість використовувати податкову інформацію, яка міститься інформаційно-аналітичних системах державної податкової служби, а саме ІС «Податковий блок», зокрема щодо реальної можливості ТОВ «Сієна Груп Логістік», ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Латун Торг», ТОВ «Голд Ліга Інвест», ТОВ «Елая Трейд Інвест» власними матеріальними, виробничими та трудовими ресурсами виконати належним чином взяті на себе зобов`язання за договорами про надання послуг.

Суд звертає увагу, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. Отже, якщо певна господарська операція не відбулася, формування показників податкової звітності є безпідставним, незважаючи на наявність у позивача податкових накладних, а також доказів сплати постачальнику вартості товару.

Слід також зазначити, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб`єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об`єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Вирішуючи даний спір, суд зважає також і на правовий висновок постанови Верховного Суду від 12.03.2019 по справі №826/14489/16, у якій зазначено, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети) то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності а відтак їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку.

У контексті обставин справи, враховуючи те, що предметом договорів з контрагентами позивача є надання послуг (юридичних, бухгалтерських, рекламних), визначальним є встановлення необхідності отримання таких послуг, тобто здійснення спірних операцій з розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект або інших відомостей.

Водночас позивач стверджує, що як і реальність здійснення спірних господарських операцій із так і мета таких операцій посвідчується саме наявними в матеріалах справи доказами, однак під час дослідження доданих позивачем до позовної заяви копій документів (які надавались під час перевірки) суд встановив відсутність у матеріалах справи документальних доказів використання в господарській діяльності ТОВ «Юридична група «Форсеті» рекламних матеріалів за договором з ТОВ «Сієна Груп Логістік», доказів фактичного надання ТОВ «Юридична група «Форсеті» юридичних послуг (письмових консультацій, висновків, представництва інтересів, довіреності, тощо) ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Латун Торг», доказів надання ТОВ «Юридична група «Форсеті» бухгалтерських послуг (складання бухгалтерської документації, подання звітності, тощо) ТОВ «Голд Гіга Інвест», ТОВ «Елая Трейд Інвест». При цьому з метою з`ясування всіх обставин у справі суд ухвалою від 29.04.2025 витребував вказані докази у позивача, проте останній повідомив про надання усіх наявних у нього доказів в матеріалах справи.

За таких обставин суд погоджується з доводами контролюючого органу та висновує про відсутність факту реального вчинення господарської операції по взаємовідносинам ТОВ «Юридична група «Форсеті» з ТОВ «Сієна Груп Логістік», ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Латун Торг», ТОВ «Голд Ліга Інвест», ТОВ «Елая Трейд Інвест». Досліджені операції спрямовані на документальне оформлення надання послуг (юридичних, бухгалтерських, рекламних) та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними, з метою мінімізації податкових зобов`язань ТОВ «Юридична група «Форсеті». Судом встановлено документальне оформлення операцій, які в подальшому відображені в податковому обліку, проте, підтвердження фактичного існування зазначеного в таких документах товару як об`єктів цивільного обігу, які мають індивідуально визначені ознаки (виконання послуг), не надані.

В даному випадку за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Відтак статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, оскільки подані суб`єктом господарювання первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими податковим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

При цьому, суд зауважує, що позивачем не надано суду та відповідачу доказів на спростування встановлених фактів фіктивності виконання контрагентом обумовлених операцій та про правомірність формування податкового кредиту за спірними господарськими операціями.

Таким чином, оскільки позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факт реальної зміни матеріального та грошового стану контрагента, а первинні документи, які надані до суду, свідчать лише про факт оформлення господарської операції для заниження бази оподаткування позивача, суд приходить до висновку про правомірність висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки, та правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалюючи рішення, суд керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (параграф 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведеного вище, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про непідтвердженість реальності проведення господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Форсеті» з його контрагентами, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення від 24.01.2020 №, від 24.01.2020 №, від 24.01.2020 № прийняті відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому визнанню протиправними та скасуванню не підлягають.

VII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Форсеті» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Форсеті», місцезнаходження: вул. Філатова, буд.10-А, оф.2/9, м.Київ, 01042; .

Відповідач Головне управління ДПС у м. Києві, місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд. 33/19, м.Київ, 04116; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.05.2025.

Суддя К.В.Мінаєва