Справа № 212/9370/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2024 рокуСправа № 212/9370/23
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Полку Патрульної Поліції в м. Кривий Ріг, Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови,-
21.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, з позовною заявою до Полку Патрульної Поліції в м. Кривий Ріг (далі відповідач-1), Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач -2), в якій позивач просить:
- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №73122878 від 23.10.2023 року;
- стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача незаконно стягнуті кошти у розмірі 1427,00 грн;
- стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.12.2023 року матеріали адміністративної справи адвоката Смук Михайла Ілліча, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції, Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 73122878 від 23.10.2023 року та стягнення шкоди заподіяними незаконними діями направлено за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 212/9370/23 передано в провадження судді Захарчук-Борисенко Н.В.
Ухвалою суду від 10.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Полку Патрульної Поліції в м. Кривий Ріг, Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови залишено без руху.
20.02.2024 року та 22.02.2024 року на адресу суду надійшли клопотання позивача про поновлення строку та про звільнення від сплати судового збору, в яких позивач зокрема вказує, що він є членом малозабезпеченої сім`ї.
Ухвалою суду від 26.02.2024 року поновлено позивачу строк звернення до суду по справі. Прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням особливостей ст. 287 КАС України.
Цією ж ухвалою зобов`язано Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати належним чином завірені копії виконавчого провадження №73122878.
07.06.2024 року та 14.06.2024 року представником Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано відзив на позовну заяву, яким заперечу проти задоволення позовних вимог, оскільки державним виконавцем всі заходи примусового виконання вчинено виключно в межах вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а отже дії державного виконавця є законними і не підлягають визнанню незаконними, а отже проведення жодних стягнень з органу Державної виконавчої служби України є неможливим.
21.06.2024 року представником Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, яким заперечу проти задоволення позовних вимог, оскільки зазначаючи в своїй позовній заяві про неналежне ставлення посадовими особами відповідача до своїх посадових обов`язків та порушення ними вимог чинного законодавства, позивач не зазначає, які ж саме обов`язки були виконані неналежним чином, яким саме нормативно-правовим актом передбачається вчинення дій, які, на думку позивача, були неналежно виконані уповноваженими особами, а також в чому саме полягає незаконність дій відповідача-1 та які саме вимоги законодавства було ним порушено внаслідок вчинення певних дій або бездіяльності. Крім того, варто зазначити, що органи поліції не здійснюють примусове виконання постанов про накладення штрафу, а лише направляються такі постанови до уповноважених органів для подальшого вирішення наведеного питання.
01.07.2024 року позивачем подано відповідь на відзив Департаменту патрульної поліції, якою просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
19.08.2023 року старшим сержантом поліції Коломійцевим Віталієм Анатолійовича винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7557426.
Відповідно до винесеної постанови позивачем порушено вимогу ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф 510 грн. на підставі ч. 2 ст. 307 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеною постановою позивач 31.08.2023 року звернувся із відповідним позовом до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.10.2023 року по справі №212/6631/23 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Поліцейського Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції 2 батальйону 1 роти Коломійцева Віталія Анатолійовича, третя особа: Полк патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

23.10.2023 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гольськовим Максимом Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг.

27.10.2023 року позивач добровільно виконав постанову ЕАТ № 7557426 від 19.08.2023 року сплативши штраф у сумі 510 грн.

Позивач вважаючи протиправним винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення з нього штрафу 1427 грн., звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Порядок прийняття постанов про адміністративні правопорушення, набрання ними законної сили, їх оскарження, тощо, передбачені нормами КУпАП.

Так, частиною 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до частини 1 статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно зі статтею 287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 1 статті 288 КУпАП визначено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеномуКодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частина 1 статті 291 КУпАП визначає, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу(частина друга2 291 КУпАП).

У відповідності до частини 2 статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову

Згідно з частиною 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Частиною 2 статті 300-1 КУпАП визначено, що у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Згідно з частиною третьої статті 300-1 КУпАП у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

При цьому, частиною першою статтею 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Тобто, у випадку оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення обов`язок зі сплати штрафу у такої особи, виникає з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У той же час, у разі скасування судом оскаржуваного штрафу та набрання судовим рішенням законної сили - підстави для такої сплати будуть взагалі відсутні.

Крім того, положення статті 308 КУпАП кореспондуються з положеннями статті 307 КУпАП в частині строку, з якого починається примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, проаналізувавши зміст наведених норм у їх взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання через п`ятнадцять днів з дня вручення особі такої постанови та у разі несплати особою штрафу, та не оскарження вказаної постанови.

Якщо постанову про накладення штрафу було оскаржено відповідною особою, на яку накладено штраф, таку постанову може бути направлено для примусового виконання, не раніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Тобто законодавством чітко визначено, що постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, у випадку їх оскарження, не можуть бути направлені на примусове виконання до завершення процедури оскарження та не раніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що постанову ЕАТ № 7557426 була винесена 19.08.2023 року.

При цьому, 31.08.2023 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою щодо оскарження вищевказаної постанови.

Тобто, позивачем подано скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, в межах строку на її подання, встановленого статтею 289 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.10.2023 року по справі №212/6631/23 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Поліцейського Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції 2 батальйону 1 роти Коломійцева Віталія Анатолійовича, третя особа: Полк патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, з урахуванням оскарження позивачем постанови ЕАТ № 7557426 від 19.08.2023 року у судовому порядку на вищевказаних норм законодавства, граничний термін добровільної сплати 31.10.2023 року.

Отже, на час пред`явлення виконавчого документу до виконання та відкриття державним виконавцем виконавчого провадження, строк на добровільне виконання постанови ЕАТ № 7557426 від 19.08.2023 року не сплинув.

При цьому, суд зауважує, що в силу положень частин 1, 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зміст статей Закону №1404-VIII дає суду підстави для висновку, що державний виконавець не наділений повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку на момент пред`явлення такого до примусового виконання.

Відповідно до статті 26 Закону № 1404-VII обов`язок державного виконавця розпочати примусове виконання рішення пов`язується з отриманням, зокрема, від стягувача відповідної заяви та належним чином оформленого виконавчого документа, а не перевірки цього документу на предмет оскарження його боржником.

Відтак, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону №1404-VIII, у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, державний виконавець не мав правових підстав для повернення зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення без прийняття до виконання та в силу вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того суд зазначає, що частиною 4 статті 4 Закону №1404-VIII не визначено такої підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, як оскарження рішення, на підставі якого видано виконавчий документ.

Суд вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії постанови ЕАТ № 7557426 від 19.08.2023 року набрала законної сили після її вручення позивачу, у відповідності до вимог статті 291 КУпАП.

За таких обставин, на переконання суду, відсутні підстави вважати протиправними дії державного виконавця з відкриття виконавчого провадження № 73122878 на підставі поданої відповідачем-1 заяви та доданої до неї Постанови про накладання адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7557426 від 19.08.2023 року, а також інші дії вчиненні в рамках виконавчого провадження № 73122878.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у Постанові від 11.10.2016 у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Суд звертає увагу, що нормами спеціального закону не передбачено дій державного виконавця, а саме перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку на момент пред`явлення такого до примусового виконання у разі якщо таке мало місце, а відкриття виконавчого провадження державним виконавцем, як одним суб`єктом владних повноважень, в даному відбулось у зв`язку з тим, що інший суб`єкт владних повноважень, в даному випадку поліція, передала документи на примусове виконання, хоча й правові підстави у останнього для цього були відсутні.

З урахуванням вищезазначеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми встановлено, що суд при розгляді справи обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Тож, суд зазначає, що позивачем обрано не правильний спосіб захисту своїх прав. Належним способом захисту прав в даному випадку є визнання протиправними дій відповідача-1, які полягають у передчасному зверненні із заявою до державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та тверджень сторін по справі не впливають на висновки суду.

Керуючись ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полку Патрульної Поліції в м. Кривий Ріг, Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції згідно статті 297 КАС України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко