Справа № 454/955/25
Суддя: Веремчук О. А.
Дата ухвалення: 2025-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/955/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Веремчук О. А.

за участю секретаря: Баран О.Я.

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , до ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище адміністативним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАП №6839915 від 15.04.2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським Червоноградського РВ ГУНП у Львівські області сержантом поліції Біликом Назаром Юрійовичем.

Про винесення такої постанови дізналася при зверненні в сервісний центр МВС для заміни посвідчення водія.

Для з`ясування всіх обставин неправомірного притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, скориставшись правою допомогою, на адвокатський запит, 14.03.2023 року отримала постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за вищевказаною статтею.

Відповідно до вказаної постанови, 15.04.2023 року о 16 год. 46 хвилин за адресою вул.Грінченка, 121, м.Червонград Львівської області вона, будучи водієм автомобіля PORSCE CAYENNE д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 від виїзду з прилеглої території чим порушила п. 15.9 ПДР порушення зупинок ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

З постановою вона не згодна, вважає її протиправною у зв`язку із наступними обставинами.

Вона являється власником автомобіля PORSCE CAYENNE д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вказаного ТЗ серії НОМЕР_2 виданим 23.06.2022 року.

Вказаним автомобілем користується її чоловік ОСОБА_2 .

15.04.2023 року вона не здійснювала керування вказаним автомобілем тому об`єктивно не могла здійснити зупинку вищевказаного ТЗ на вул.Грінченка в м.Червоноград про що зазначено в постанові, тому не могла порушити ПДР України в тому числі п. 15.9..

Оскільки автомобілем їздить її чоловік тому, вважає, що саме ним могло бути вчинено дане правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При, спілкуванні з чоловіком, дізналась від останнього про те, що дійсно працівниками поліції виносилась постанова про зупинку в недозволеному місці ТЗ і постанову склали на власника автомобіля тобто на неї а не на чоловіка, який в дійсності вчинив вказане правопорушення.

Чоловік пояснив, що постанову складали за його відсутності, а коли він прийшов то постанова вже була надрукована тому він її забрав, розписавшись в ній.

Вважає, що поліцейським при винесені постанови не було дотримано процедури розгляду справи, а саме: не пред`явлено жодного доказу вчинення саме нею правопорушення яке зафіксовано у передбачений законодавством спосіб, не було надано можливості подати свої пояснення та інші докази в зв`язку з тим, що була відсутня при винесенні такої постанови.

Так, як про вчинення адміністративного правопорушення та про існування вищеозначеної постанови не знала, оскільки таке правопорушення було вчинено іншою особою, а дізналась лише при зверненні у сервісний центр МВС про що вже зазначалось вище тому, з поважних причин пропустила строк на оскарження вказаної постанови тому просить поновити строк на її оскарження.

В свою чергу відповідачем не надано відзиву чи заперечення на позовну заяву не надано жодних доказів, які би спростовували чи заперечували факти зазначені позивачем у позовній заяві.

Не надано доказів, які би підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 14.03.2025 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до матеріалів справи ухвалу відповідачем отримано вчасно з достатнім терміном на подачу відзиву.

Відзив на адресу суду на момент розгляду справи а саме станом на 22.04.2025 року не надійшов.

22.04.2025 року у судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та надала свої пояснення по суті справи.

Представник відповідача в судове засідання не прибув.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП адміністративне стягнення накладається за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповдіно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Водночас відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є зміцнення законності.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із аналізу положення статті 77 КАС України вбачається, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до ст. 159 ч.4 Кодексу адміністративного судочинства України- "Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову."

У відповідності до ст. 159 ч.4 Кодексу адміністративного судочинства України- "Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову."

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином вказані у позові твердження позивача жодним чином не простувались та не заперечились відповідачем.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, що як наслідок виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77,121,139, 242-247, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Поновити строк для оскарження постанови серії ЕАП №6839915 від 15.04.2023 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАП №6839915 від 15.04.2023 року, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О. А. Веремчук