Справа № 300/8798/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/8798/23 пров. № А/857/28208/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року, прийняте суддею Скільським І.І. у м. Івано - Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач) про визнання протиправною відмову у переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», з урахуванням для обчислення пенсії довідок № 02-10/3255 та № 02-10/3256 виданих виконавчим комітетом Рогатинської міської ради 28.12.2023; зобов`язання зарахувати період роботи з 01.10.1991 по 09.10.1995 на посаді головного спеціаліста по сільському господарстві машинах і обладнанню та начальника відділу механізації Рогатинського управління сільського господарства до стажу державної служби та перевести на пенсію державного службовця з 30.03.2021, відповідно до пункту 12 розділу XI Закону №889-VIІІ та статті 37 Закону № 3773-XII здійснивши нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60 відсотків заробітної плати зазначених у довідках № 02-10/3255 та №02-10/3256 виданих виконавчим комітетом Рогатинської міської ради 28.12.2023.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 позов задоволено.

Суд, провівши системний аналіз проведених змін у структурі управління сільським господарством, що проводилися відповідно до постанов Уряду, прийшов до висновку про те, що періоди роботи керівних працівників і спеціалістів у вищезазначених органах підлягали зарахуванню до стажу державної служби, за винятком роботи в агропромислових об`єднаннях, агрокомбінатах, агрофірмах, виробничих об`єднань та інших формувань, які не були реорганізовані в управління сільського господарства і продовольства та не підпорядковувались Уряду, і відповідно ним не фінансувались.

Крім того, звернув увагу на те, що пенсійний орган приймаючи рішення від 04.01.2022 за №04 не піддав сумнівів та зарахував до стажу державної служби позивача період його роботи з 02.10.1991 по 09.10.1995.

Що стосується доводів відповідача про відсутність підстав для врахування довідок від 28.12.2021 №02-10/3255 та №02-10/3256 виданих виконавчим комітетом Рогатинської міської ради 28.12.2021, суд зазначив, що всі відображені в довідках види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що за наслідками розгляду звернення, позивачу 12.12.2023 за вихідним номером № 11618-11141/В-02/8-0900/23 було надано відповідь у порядку Закону України «Про звернення громадян» по суті порушених питань та зазначено про те, що оскільки, позивач не працював на державній службі, та в рішенні суду немає зобов`язань щодо врахування заробітної плати за роботу в органах місцевого самоврядування при обчислені розміру пенсії державного службовця.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, в спірний період роботи з 01.10.1991 по 09.10.1995 в Рогатинському управлінні сільського господарства присяга ним державного службовця не приймалась та ранги не присвоювались, а тому відсутні підстави для зарахування до стажу держаної служби періоду роботи з 01.10.1991 по 09.10.1995.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 2017 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримував пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30.12.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно із Законом України «Про державну службу».

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 04.01.2022 №04 позивачу відмовлено у призначенні пенсії згідно Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 у зв`язку із відсутністю права на даний вид перерахунку. Зазначено, що заявник немає 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та не працював на посаді державного службовця станом на 01.05.2016. Страховий стаж позивача складає 45 років 03 місяці 2 дні, в тому числі, стаж державної служби 4 роки 7 днів (з 02.10.1991 по 09.10.1995).

Вважаючи протиправним рішення відповідача, в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 у справі №300/633/22, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Вінницькій області та ГУ ПФУ в Івано-Франківській області задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 04.01.2022 №04. Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 02.11.1979 по 12.11.1981 та періоди роботи на посаді інженера-інспектора в Рогатинському управлінні сільського господарства з 01.12.1981 по 30.12.1985, на посаді ведучого інженера із техобслуговування Рогатинського районного агропромислового об`єднання з 18.08.1986 по 02.01.1990, на посаді сільського голови Кліщівнянської сільської ради з 25.04.2006 по 29.11.2015. Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області перевести з 30.12.2021 ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ згідно заяви від 30.12.2021 (а.с.28-46, 47-58).

Відповідач рішенням №04 від 09.11.2023 виконав вищенаведене судове рішення. Під час виконання судового рішення, відповідачем обчислено стаж державної служби позивачу - 19 років 1 місяць 2 дні. Не зараховано до стажу державної служби період роботи з 01.10.1991 по 09.10.1995 на посаді головного спеціаліста по сільському господарстві машинах і обладнанню та начальника відділу механізації Рогатинського управління сільського господарства (а.с.22-23).

Разом з тим, листом відповідача від 12.12.2023 (а.с.26-27) надано позивачу відповідь на звернення від 19.11.2023 №ВЕБ-09001-Ф-С-23-276681 (а.с.25), про відмову врахування при призначенні пенсії на виконання судового рішення довідок про складові заробітної плати від 28.12.2021 №02-10/3255 та №02-10/3256, оскільки позивач не працював на посадах державної служби та в рішенні суду немає зобов`язань щодо нарахування заробітної плати за роботу в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із змісту трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 08.07.1983 (а.с.17-18) вбачається, що позивач:

- 01.10.1991 прийнятий на посаду головного спеціаліста по с/г машинах і обладнанню в «Рогатинському управлінні сільського господарства», на підставі наказу № 1-а від 01.10.1991,

- 01.03.1995 призначений на посаду начальника відділу механізації у зв`язку із зміною в штатному розписі, на підставі наказу № 7-а від 01.03.1995,

- 09.10.1995 звільнений з посади начальника відділу механізації у зв`язку із поданою заявою, на підставі наказу № 25-к від 09.10.1995.

Статтею 25 Закону № 3723-ХІІ, як у редакції станом на 26.10.2001, так і в подальшому було передбачено сім категорій посад державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239 «Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів і присвоєння їм рангів державних службовців» (втратила чинність 27.10.2001), передбачено, що до сьомої категорії посад відносяться посади радників, консультантів, спеціалістів секретаріатів районних, районних у містах Києві та Севастополі Рад народних депутатів; спеціалістів апаратів виконкомів районних у містах, міських Рад міст районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів та інші прирівняні до них посади.

Пунктом 2 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби включається час роботи, зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, у тому числі у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Постановою ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 27.03.1962 «Про перебудову управління сільським господарством Української PCP» були створені територіальні виробничі колгоспно-радгоспні (радгоспно-колгоспні) управління по керівництву сільськогосподарським виробництвом, які підпорядковувались обласним управлінням і Міністерству виробництва і заготівель сільськогосподарських продуктів.

Згідно з постановою ЦК Компартії України і Ради Міністерств УРСР від 03.04.1965 №334 «Про заходи по поліпшенню керівництва сільським господарством республіки», обласні управління виробництва і заготівель сільськогосподарських продуктів були реорганізовані в обласні управління сільського господарства, а в районах - у районні виробничі управління сільського господарства. Постановою ЦК Компартії України і Ради Міністерств УРСР від 30.01.1970 районні виробничі управління сільського господарства перетворені в управління сільського господарства райвиконкому.

Згідно з пунктами 10, 11 постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 липня 1983 №299 «Про порядок створення, реорганізації і ліквідації підприємств, об`єднань, організацій і установ республіканського та місцевого підпорядкування» реорганізація підприємств, об`єднань, організацій і установ провадиться в порядку, встановленому для створення відповідних підприємств, об`єднань, організацій і установ. Ліквідація підприємств, об`єднань, організацій і установ повадиться тими органами, за рішенням яких вони створені.

Постановою від 10.12.1985 №429 «Про подальше удосконалення управління агропромисловим комплексом УРСР» було визначено, що Державний агропромисловий комітет УРСР, агропромислові комітети областей, районні агропромислові об`єднання, підвідомчі їм радгоспи, підприємства, установи, організації та колгоспи утворюють систему Держагропрому УРСР і входять до єдиної системи Держагропрому СРСР. Державний агропромисловий комітет Української PCP являється центральним органом державного управління агропромисловим комплексом республіки.

В абзаці 3 пункту 3 цієї постанови зазначено, що слід забезпечити відповідну перебудову районних агропромислових об`єднань передбачивши їх організаційне укріплення як єдиних органів територіального управління господарствами, організаціями та підприємствами, що входять в агропромисловий комплекс. У зв`язку з цим визнати необхідним ліквідувати обласні та районні управління сільського господарства.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 16.10.1989 №253 «Про вдосконалення управління в агропромисловому комплексі республіки» було передбачено удосконалення функцій, форм і методів роботи створених на демократичній основі госпрозрахункових агропромислових об`єднань, всемірне поширення нових організаційних форм агропромислової інтеграції та кооперування - агропромислових об`єднань, агрокомбінатів, агрофірм, виробничих об`єднань, асоціацій та інших формувань, створюваних на добровільній основі. Агропромислове формування здійснює свою діяльність відповідно до положення, яке затверджується його вищим органом управління - зборами (конференцією) уповноважених представників підприємств і організацій, що входять до складу цього формування. Утворення замість існуючих агропромислових комітетів областей виборних органів господарського самоуправління - рад агропромислових формувань областей.

Згідно з Законом України «Про перелік міністерств та інші центральні органи державного управління Української PCP» від 13.05.1991 та постановою Кабінету Міністрів УРСР «Про порядок реалізації Закону України «Про перелік міністерств та інші центральні органи державного управління Української PCP» від 24.05.1991 №12 створено Міністерство сільського господарства і продовольства та відповідні обласні і районні управління сільського господарства.

Пунктом 4 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про Представника Президента України» від 05 березня 1992 встановлено, що місцева державна адміністрація в областях, містах Києві і Севастополі, районах, районах міст Києва і Севастополя формується на базі виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів, їх відділів і управлінь. Після створення місцевої державної адміністрації діяльність виконавчих комітетів цих Рад припиняється. Їх майно, а також майно, що належить до комунальної власності області, міст Києва і Севастополя, району, району міст Києва і Севастополя, за рішенням Ради народних депутатів передається в управління відповідної місцевої державної адміністрації.

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено про те, що Рогатинське управління сільського господарства відноситься до місцевих органів державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР.

Відповідно до спільного листа Міністерства фінансів України від 17.06.1994 №16-102-15 та Міністерства праці України від 20.06.1994 №05-2258 до стажу державної служби зараховуються періоди роботи на посадах керівних працівників та спеціалістів в обласних і районних органах управління сільським господарством, за винятком роботи в агропромислових об`єднаннях, агрокомбінатах, агрофірмах, виробничих об`єднаннях та інших формуваннях, які не було реорганізовано в управління сільського господарства.

Відтак вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно не зараховано до стажу державної служби позивача період роботи на посаді головного спеціаліста по сільському господарстві машинах і обладнанню та начальника відділу механізації Рогатинського управління сільського господарства з 01.10.1991 по 09.10.1995, тому оскаржуваний період необхідно зарахувати до стажу державної служби позивача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на рішення Івано Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/633/22 від 05.06.2023 (набрало законної сили ), яким встановлено, що рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 04.01.2022 №04 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії згідно Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 у зв`язку із відсутністю права на даний вид перерахунку. Зазначено, що заявник немає 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та не працював на посаді державного службовця станом на 01.05.2016. Страховий стаж позивача складає 45 років 03 місяці 2 дні, в тому числі, стаж державної служби 4 роки 7 днів (з 02.10.1991 по 09.10.1995).

Таким чином, судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що пенсійний орган приймаючи рішення не піддав сумнівів та зарахував до стажу державної служби позивача період його роботи з 02.10.1991 по 09.10.1995.

З приводу позовної вимоги щодо нарахування і виплату пенсії з урахуванням довідок № 02-10/3255 та № 02-10/3256 виданих виконавчим комітетом Рогатинської міської ради 28.12.2023, колегія суддів звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 27 січня 2023 у справі №340/4184/21, відповідно до якої Верховний Суд зазначив, що «оскільки позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень статті 37 Закону №3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктами 2 і 5 Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад (надалі, також Порядок №750) передбачено, що довідка про заробітну плату для призначення пенсії (далі - довідка для призначення пенсії) відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-XII «Про державну службу» видається особам, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 Порядку №622.

Довідки для призначення пенсії видаються за формами довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затвердженими постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 №1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 за №180/30048 (надалі, також Постанови №3-1).

Так, згідно із пунктом 1 вищевказаної Постанови №1-3, нею затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-XII «Про державну службу», що додаються.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем для здійснення обчислення пенсії подано до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, які відповідають формам однойменних довідок, затверджених постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 №1-3, на яку вказує і сам відповідач (а.с.19, 20-21).

На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відтак, відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача, що узгоджується з положеннями пункту 1 частини 1 статті 41 Закон №1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Колегія суддів вчергове звертає увагу на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 у справі №300/633/22, де суд прийшов до висновку, що оскільки судовим розглядом підтверджено стаж державної служби позивача у період з 02.11.1979 по 12.11.1981, з 01.12.1981 по 30.12.1985, з 18.08.1986 по 02.01.1990 та з 25.04.2006 по 29.11.2015 суд зазначив, що з врахуванням цих періодів стаж державної служби позивача станом на 01 травня 2016 становить більше 20 років. Таким чином, оскільки позивач станом на час звернення до пенсійного органу досягнув 62 років та має загальний стаж роботи понад 45 років, понад 20 років стажу державної служби на дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VІІІ, тому наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відтак, оскільки судовим рішенням встановлено право позивача на отримання пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а подані ним довідки складені за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, то вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року у справі №300/8798/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар