Справа № 160/31726/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки контролюючий орган нарахував до сплати суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік, не зважаючи на те, що позивачу належить на праві часткової власності будівлі промисловості, які відповідно до п. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
03.01.2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що позивач перебуває на податковому обліку, як фізична особа підприємець, вид діяльності згідно КВЕД: 24.10 Виробництво чавуну, сталi та феросплавів. Згідно облікових даних, позивачем подано до контролюючого органу відомості (повідомлення) про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через якi провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, вищезазначені об`єкти з 02.08.2023 року здаються в оренду. Окрім того, аналіз коду КВЕД дає підстави вважати, що позивач не здійснює господарську діяльність, пов`язану з використанням виробничого комплексу нежитлових будівель та споруд за функціональним призначенням, так як, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відповідні коди КВЕД. Вказує, що для застосування пільги в 2023 році необхідно дотриматись наступних умов: будівлі мають бути будівлями промисловості, віднесеними до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000; ці будівлі мають використовуватися за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях В-F КВЕД ДК 009:2010; ці будівлі не повинні здаватися їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Проте в даному випадку позивачем були передані відповідні виробничі будинки Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕТА-Д» на безоплатній основі. Таким чином, позивач не здійснює жодної діяльності, віднесеної до секції В-F КВЕД ДК 009:2010, а виступає у вказаних правовідносинах номінальним власником, діяльність здійснює інша особа суб`єкт господарювання - Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАД», окрім того, що є засновником. Отже, відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим, зазначені податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та законними, оскільки правові підстави для застосування до позивача податкової преференції за пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України за податкові періоди 2023 рік відсутні, проте, є достатньо правових підстав для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
10.01.2025 року позивачем до суду було надано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив та зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.12.2022 року № 318917815 ОСОБА_1 є власником таких об`єктів:
- виробничий корпус бази механомонтажу і адміністративний-побутовий корпус бази механомонтажу, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2315.2 кв.м., розмір частки 1/2;
- арматурний цех за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 1466.5 кв.м. розмір частки 1/2.
ОСОБА_1 є одним із засновників ТОВ «МЕТА-Д», що перебуває на обліку Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янської ДПІ, що підтверджується статутом ТОВ «Мета-Д» від 29.11.2021 року, протоколом загальних зборів від 16.11.2021 №16/11-1.
Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав до Державної податкової служби України скаргу.
Рішенням Державної податкової служби України від 29.11.2024 року, долученим відповідачем до відзиву на позовну заяву, залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у Дніпропетровській області, а скаргу позивача без задоволення.

Вважаючи данні податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

З 01 січня 2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 №71-VIII, згідно з яким, зокрема, статтю 266 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції та введено новий вид податку - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з пунктом 4.4 статті 4 Податкового кодексу України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також пунктом 24 частини першої статті 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 143 Конституції України.

У відповідності до пункту 10.3 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з підпунктом 266.1.1. пункту 266.1. статті 266 Податкового кодексу України платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.1.2. пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Підпунктом 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підпункту «є» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Отже, вказаний пункт підлягає застосуванню за умов:

наявності у платника податку у власності будівель промисловості, віднесених до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;

використання таких будівель за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010;

відсутність відомостей щодо передачі власниками будівель промисловості в оренду, лізинг, позичку.

Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507 затверджено Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000.

Об`єктами класифікації в Державному класифікаторі будівель та споруд (ДК БС) є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням. Будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень (комбіноване житло, готель і контора), повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення.

До коду 125 «Будівлі промислові та склади» віднесено клас 1251 «Будівлі промисловості», який включає: криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням.

Клас включає наступні підкласи:

1251.1 Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості;

1251.2 Будівлі підприємств чорної металургії;

1251.3 Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості;

1251.4 Будівлі підприємств легкої промисловості;

1251.5 Будівлі підприємств харчової промисловості;

1251.6 Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості;

1251.7 Будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості;

1251.8 Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості;

1251.9 Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне.

Позивач є власником об`єктів нежитлової нерухомості, що відноситься класу до групи (код 125) «Будівлі промислові та склади». Зазначене не заперечується учасниками справи.

Також, позивачу належить частка статутного капіталу ТОВ «Мета-Д» у розмірі 50%.

Основна діяльність ТОВ «Мета-Д» за КВЕД ДК 009:2010-24.10 зазначено «Виробництво чавуну, сталі та феросплавів, яка класифікується у секції С «Переробна промисловість» і міститься у секціях В-F КВЕД ДК 009:2010.

Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем, ОСОБА_1 вніс (надав) свої майнові права, які полягають в праві здійснення господарсько-виробничої діяльності в зазначених «Будівлях промислові та складах» до статутного капіталу ТОВ «Мета-Д», що на 50% належить позивачу, тобто зазначені будівлі промисловості використовуються за призначенням у господарській діяльності ТОВ «МЕТА-Д», яке на 50% належить позивачу.

Доказів того, що промислові будівлі здаються позивачем в оренду, лізинг, позичку, відповідачем суду не надано.

Відповідачем не доведено, що вказані промислові будівлі здавались позивачем в оренду, лізинг чи позичку, та того, що ці будівлі, використовувалися належним позивачу ТОВ «Мета-Д» не для промислового виробництва та не за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010.

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що промислові будівлі належать позивачу, а не промисловому підприємству, а тому позивач зобов`язаний сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на ці будівлі, оскільки необхідною умовою від звільнення від оподаткування є використання будівель та споруд за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, а не факт перереєстрації таких будівель та споруд за підприємством.

З урахуванням вищевикладеного, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, якими нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0426-UА0015189 від 12.04.2024 року та №0-0426-UА0015189 від 12.04.2024 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб?єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 26.11.2024 року.

Отже на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 245-247, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0426-UА0015189 від 12.04.2024 року на суму 23 267,76 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0-0426-UА0015189 від 12.04.2024 року на суму 14 738,33 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська