Справа № 160/8506/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 травня 2025 рокуСправа №160/8506/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро заяву представника ОСОБА_1 - Ратушного Віктора Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі №160/8506/25 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови, -
21 березня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника Ратушного Віктора Вікторовича, через систему "Електронний Суд" звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, з вимогами:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнано протиправною та скасовано постанову Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № ПС/ДН/21086/0270/НП/СП-ФС від 22.08.2024 року про накладення на ФІЗИЧНУ ОСОБУ ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , штрафу про порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 128 000,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Коксохімічна, буд. 1, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49000; ІК в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) понесені позивачем судові витрати в сумі 968,96 грн.

Зазначеним рішенням суду не вирішено питання про судові витрати на правничу допомогу, які здійсненні позивачем під час розгляду справи.

06.05.2025 представник ОСОБА_1 - Ратушний Віктор Вікторович, через систему "Електронний Суд" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення №160/8506/25 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови, в якій просить:

- ухвалити додаткове рішення у справі №160/8506/25 щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Коксохімічна, буд. 1, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49000; ІК в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 20 000 грн. 00 коп. (двадцять гривень 00 копійок).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наступне.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено частиною 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Так, статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із пунктами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню у судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст. 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, схвалених Установчим З`їздом адвокатів України від 17.11.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Таким чином, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

Судом встановлено, що Ратушний Віктор Вікторович (далі Адвокат) та ОСОБА_1 (далі Клієнт) уклали Договір про надання правової допомоги №29 від 13.02.2025 (далі Договір, у відповідних відмінках).

Відповідно до пункту 1 Договору предметом договору є адвокат за дорученням клієнта і за винагороду (гонорар) надає Клієнту такі види правової допомоги передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема: підпункт 1.1.4 представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства; 1.1.10 складення процесуальних документів для представництва інтересів Клієнта при виконанні зокрема п. 1.1.4 Договору, в тому числі складення позовних заяв, адміністративних позовів, скарг, клопотань та інших процесуальних документів.

Підпунктом 3.1 Договору визначено, що гонорар є формою винагороди Адвоката за надання правової допомоги Клієнту.

Підпунктом 3.2 Договору встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), за надання правової допомоги, передбаченої цим Договором, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення визначатимуться Сторонами в окремих додаткових угодах до цього Договору.

Також Підпунктом 3.3 Договору, обумовлено, що належним підтвердженням надання правової допомоги, передбаченої цим Договором, є складений Адвокатом (не пізніше останнього дня відповідного місяця) і підписаний Сторонами акт про надання послуг за цим Договором.

Окрім того, підпунктами 3.3 Договору визначено, що Клієнт оплачує Адвокату гонорар банківським переказом на поточний рахунок Адвоката, вказаний в цьому Договорі або рахунку на оплату, не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем надання правової допомоги.

Сторони можуть узгодити інший порядок обчислення та сплати гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), за надання правової допомоги, окремою додатковою угодою до Договору, якою Сторони будуть керуватись при здійсненні взаєморозрахунків.

Так, 20.03.2025 між Адвокатом та Клієнтом укладено Додаткову угоду №1.

Предметом додаткової угоди є права та обов`язки Сторін, які не визначені в Договорі і стосуються представництва інтересів Клієнта у адміністративних судах з метою захисту прав Клієнта у справі за позовом ОСОБА_1 до Південно- Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови № ПС/ДН/21086/0270ДІШСП-ФС від 22.08.2024 року про накладення на ФІЗИЧНУ ОСОБУ - ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , штрафу про порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 128 000,00 грн. Мета представництва згідно даної Додаткової угоди - визнання протиправною та скасування постанови № ПС/ДН/21086/0270/НП/СП-ФС від 22.08.2024 року про накладення на ФІЗИЧНУ ОСОБУ - ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , штрафу про порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 528 000,00 грн.

Підпунктами 4.1, 4.2 Додаткової угоди №1 від 20.03.2025визначено, що за надання правової допомоги, передбаченої цією Додатковою угодою, Клієнт незалежно від того чи досягнуто мету представництва сплачує Адвокату за представництво: в адміністративному суді першої інстанції 20 000 гривень.

Гонорар, передбачений пунктом 4.1 цієї Додаткової угоди, Клієнт сплачує по завершенню розгляду справи у суді відповідної інстанції, згідно наданого Адвокатом розрахунку, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання від Адвоката акту про надання послуг.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги №29 від 13.02.2025, Додаткову угоду №1 від 20.03.2025, Акт про надання правничої (правової) допомоги (послуг) за Договором №29 про надання правничої (правової) допомоги від 13.03.2025, складений 01.05.2025.

Так, в Акті про надання правничої (правової) допомоги (послуг) за Договором №29 про надання правничої (правової) допомоги від 13.03.2025, що складений 01.05.2025, а саме пункт 3 зазначено, що відповідно до Договору про надання правової допомоги №29 від 13.02.2025 та Додаткової угоди №1 від 20.03.2025 Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) у розмірі 20 000, 00 (двадцять тисяч) гривень.

Суд зазначає, що дана адміністративна справа була визнана судом справою незначної складності, її розгляд вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, що, в свою чергу, свідчить про те, що розмір витрат на правову допомогу, який зазначений представником позивача, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи не може бути визнаний судом співмірним зі складністю справи, обсягом та якістю наданих послуг позивачу, а також часом, витраченим на виконання відповідних робіт (послуг).

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд також зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення суми понесених витрат із критеріями, встановленими ч.5 ст.134 КАС України суд доходить висновку, що погоджені сторонами витрати на правничу допомогу у розмірах 20 000,00 грн. підтверджені поданими суду документами, проте суд вважає, що зазначена представником позивача вартість послуг в вказаному розмірі є безпідставною з огляду на предмет спору у справі незначної складності.

Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої ухвалено судове рішення всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi V. Italy), № 34884/97).

Враховуючи категорію даної справи, незначну складність справи, наявністю чисельної судової практики, суд вважає, що в даному випадку витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. є значно завищеними, а тому загальна сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу становить 4 000,00 грн. яка підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - Ратушного Віктора Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі №160/8506/25 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі №160/8506/25 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Коксохімічна, буд. 1, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49000; ІК в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 4 000,00 грн.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков