Справа № 640/7777/20
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року Чернігів Справа № 640/7777/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом Товариства з обмежено відповідальністю «Транспортна компанія «Транссервіс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,

У С Т А Н О В И В:

03.04.2020 Товариство з обмежено відповідальністю (далі ТОВ) «Транспортна компанія «Транссервіс» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить:

визнати протиправним податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10.03.2020 № та скасувати його в частині штрафних санкцій за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 9922,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким до ТОВ «Транспортна компанія «Транссервіс» застосовано штрафні санкції за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб, оскільки ним вчасно та в повному обсязі сплачено самостійно визначені податкові зобов`язання з плати за землю за період з грудня 2018 року по грудень 2019 року.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазіна О.А. від 06.04.2020 відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управління ДПС у м. Києві заперечуючи проти заявлених позовних вимог вказує, зокрема, на те, що перевіркою встановлено, що позивачем порушено термін сплати (перерахування) визначеного контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні та порушення термінів сплати самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по земельному податку, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно.

На виконання положень Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 справу передано на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Дубіній М.М., у зв`язку з чим ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 06.04.2025 було прийнято до свого провадження справу № 640/7777/20 за вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 24.04.2025 замінено відповідача в адміністративній справі № 640/7777/20 Головне управління ДПС у м. Києві () на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.

ТОВ «Транспортна компанія «Транссервіс» (Код ) перебуває на обліку в ГУ ДПС в м. Києві.

14.10.2010 між ТОВ «Транспортна компанія «Транссервіс» та ДПІ у Голосіївському районі м. Києва укладено Договір №2254/28-417/1 «Про визнання електронних документів», відповідно до якого позивач є користувачем «Електронного кабінету», через який подається відповідна звітність.

18.02.2019 ТОВ «Транспортна компанія «Транссервіс» через інформаційно телекомунікаційну систему «Електронний кабінет» направило до відповідача податкову декларацію з плати за землю (код форми документу J0602006), у якій самостійно визначило річну суму земельного податку в розмірі 436 005, 68 грн, з місячними платежами у розмірі 36 333, 81 грн.

06.02.2020 посадовою особою ГУ ДПС у м. Києві на підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, згідно із порядком встановленим статтею 76 та пунктом 86.2 статті 86 Подактвого кодексу України (далі -ПК України) проведено камеральну перевірку ТОВ «Транспортна компанія «Транссервіс», за наслідками якої було складено акт від 06.02.2020 № 001145/26-15-04-10/32156302 «Камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по земельному податку з юридичних осіб ТОВ ТК «ТРАНССЕРВІС» ()», у якому зазначено, що при перевірці використано Інформаційний ресурс ГУ ДФС у м. Києві «Облік платежів» індивідуальну картку платника податку по коду бюджетної класифікації 18010500 ЗЕМЕЛЬНИЙ ПОДАТОК З ЮРИДИЧЕНИХ ОСІБ, електрону форму ППР (форма «Ш» та електрону форму податкової декларації з плати за землю підприємства, та у якому зафіксовано порушення позивачем термінів сплати (перерахування) визначеного контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання, визначеного в ППР (форми «Ш») та порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по земельному податку ТОВ «Транспортна компанія «Транссервіс».

20.02.2020 позивач подав до відповідача заперечення щодо акта перевірки від 06.02.2020 № 001145/26-15-04-10/32156302, у яких зазначено, що ним дотримано вимоги податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми зобов`язання по земельному податку, надав відповідні платіжні доручення, з одночасним повідомленням того, що ТОВ «Транспортна компанія «Транссервіс» не оскаржує штрафні санкції (фінансові санкції) щодо несвоєчасної сплати земельного податку за 2019 рік зазначених в акті лише щодо операції від 30.08.2019 за документом від 27.09.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку» з кількістю днів затримки 28 днів (10 %) на суму 3633, 40 грн.

Судом встановлено 30.01.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 30.01.2019 №2146 щодо сплати земельного податку за грудень 2018 року на суму 36 334,00 грн;

28.02.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 28.02.2019 № 2228 щодо сплати земельного податку за січень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

28.03.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 28.03.2019 № 2188 щодо сплати земельного податку за лютий 2019 року на суму 36 334,00 грн.

26.04.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 26.04.2019 № 2169 щодо сплати земельного податку за березень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

30.05.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 30.05.2019 № 2197 щодо сплати земельного податку за квітень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

27.06.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 27.06.2019 № 2309 щодо сплати земельного податку за травень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

30.07.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 30.07.2019 № 2178 щодо сплати земельного податку за червень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

27.09.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 27.09.2019 № 2185 щодо сплати земельного податку за липень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

30.09.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 30.09.2019 № 2201 щодо сплати земельного податку за серпень 2019 року на суму 36 334,00 грн;

30.10.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 30.10.2019 № 2346 щодо сплати земельного податку за вересень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

29.11.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 29.10.2019 № 2199 щодо сплати земельного податку за жовтень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

27.12.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 27.12.2019 № 2333 щодо сплати земельного податку за листопад 2019 року на суму 36 334,00 грн.

30.01.2020 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 30.01.2020 № 2333 щодо сплати земельного податку за грудень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

28.02.2020 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 28.02.2020 № 2479 щодо сплати земельного податку за січень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі акта перевірки від 06.02.2020 № 001145/26-15-04-10/32156302, за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання із сплати земельного податку з юридичних осіб, визначеного пунктом 287.3 статті 287 ПК України та на підставі статей 126 ПК України за затримку на 30, 30, 29, 29, 29, 28, 28, 22, 19, 19 календарних днів календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 135 556, 50 грн прийнято податкове повідомлення рішення від 10.03.2020 №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 13 555, 65 грн.

Згідно із розрахунком штрафної санкції контролюючим органом визначено такі операції із порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання із сплати земельного податку з юридичних осіб:

30.10.2019 01.10.2019 за документом від 18.02.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку» , кількість днів 30, 10 %, сума 2185, 76 грн;

30.12.2019 01.12.2019 за документом від 18.02.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку» , кількість днів 30, 10 %, сума 2038, 45 грн;

30.07.2019 02.07.2019 за документом від 01.07.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 29, 10 %, сума 3021, 98 грн;

30.07.2019 02.07.2019 за документом від 01.07.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 29, 10 %, сума 611, 42 грн;

30.07.2019 02.07.2019 за документом від 01.07.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 29, 10 %, сума 3021, 98 грн;

27.08.2019 31.07.2019 за документом від 18.02.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку» , кількість днів 28, 10 %, сума 291, 16 грн;

27.09.2019 31.08.2019 за документом від 18.02.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку» , кількість днів 28, 10 %, сума 902, 59 грн;

23.07.2019 02.07.2019 за документом від 01.07.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 22, 10 %, сума 289, 78 грн;

30.09.2019 11.09.2019 за документом від 12.08.2019 № А4Н201 «Податкове повідомлення рішення (форма «Ш»), кількість днів 19, 10 %, сума 723, 25 грн;

30.09.2019 11.09.2019 за документом від 12.08.2019 № А4Н201 «Податкове повідомлення рішення (форма «Ш»), кількість днів 19, 10 %, сума 469, 30 грн.

Вважаючи це податкове повідомлення-рішення в частині штрафних санкцій за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 9922,25 грн протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію зведених податкових накладних.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас, згідно з пунктом 56.1. статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У справі яка розглядається судом встановлено, що відповідач за порушення позивачем строку сплати суми грошового зобов`язання із сплати земельного податку з юридичних осіб, визначеного пунктом 287.3 статті 287 ПК України та на підставі статей 126 ПК України за затримку на 30, 30, 29, 29, 29, 28, 28, 22, 19, 19 календарних днів календарних днів сплати грошового зобов`язання застосував оспорюваним рішенням до позивача штраф у розмірі 10 % від 135 556, 50 грн на суму сумі 13 555, 65 грн, а саме по операціях проведених із порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання із сплати земельного податку з юридичних осіб: 30.10.2019 01.10.2019 за документом від 18.02.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 30, 10 %, сума 2185, 76 грн; 30.12.2019 01.12.2019 за документом від 18.02.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку» , кількість днів 30, 10 %, сума 2038, 45 грн; 30.07.2019 02.07.2019 за документом від 01.07.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 29, 10 %, сума 3021, 98 грн; 30.07.2019 02.07.2019 за документом від 01.07.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 29, 10 %, сума 611, 42 грн; 30.07.2019 02.07.2019 за документом від 01.07.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 29, 10 %, сума 3021, 98 грн; 27.08.2019 31.07.2019 за документом від 18.02.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку» , кількість днів 28, 10 %, сума 291, 16 грн; 27.09.2019 31.08.2019 за документом від 18.02.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 28, 10 %, сума 902, 59 грн; 23.07.2019 02.07.2019 за документом від 01.07.2019 № «Податковий розрахунок земельного податку», кількість днів 22, 10 %, сума 289, 78 грн; 30.09.2019 11.09.2019 за документом від 12.08.2019 № А4Н201 «Податкове повідомлення рішення (форма «Ш»), кількість днів 19, 10 %, сума 723, 25 грн; 30.09.2019 11.09.2019 за документом від 12.08.2019 № А4Н201 «Податкове повідомлення рішення (форма «Ш»), кількість днів 19, 10 %, сума 469, 30 грн.

Натомість, позивач заперечує наявність прострочення сплати суми грошового зобов`язання із сплати земельного податку за 2019 рік, окрім одного платежу, здійсненого 27.09.2019 через систему Клієнт-Банк, ТОВ «Транспортна компанія «ТРАНССЕРВІС» сформувало та направило банку для проведення платежу платіжне доручення від 27.09.2019 № 2185 щодо сплати земельного податку за липень 2019 року на суму 36 334,00 грн.

Так, статтею 31 ПК України визначені строки сплати податку та збору.

Зокрема, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 287 ПК України закріплено строк сплати плати за землю.

Так, відповідно до пункту 287.3 вказаної статті ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з вимогами пункту 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із пунктом 1.30 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 25.04.2001 №2346-ІІІ (далі - Закон №2346-ІІІ, в редакції станом на момент проведення платежу) платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 8.1 статті 8 Закону №2346-III визначено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положеннями пункту 1.29 статті 1 вказаного Закону передбачено, що проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система.

Пунктами 22.3, 22.4 статті 22 Закону №2346-III визначено, що розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону №2346-III під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до пункту 129.6 статті 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що обов`язок платника зі сплати податків вважається виконаним із часу подання ним до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування коштів до бюджетної системи України. При цьому, платник не несе відповідальності за дії або бездіяльність банківських та фінансових установ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду, зокрема, у постановах від 03.04.2019 (справа № 826/573/18), 31.07.2018 року (справа № 808/2491/17).

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2019 ТОВ «Транспортна компанія «Транссервіс» через інформаційно телекомунікаційну систему «Електронний кабінет» направило до відповідача податкову декларацію з плати за землю (код форми документу J0602006), у якій самостійно визначило річну суму земельного податку в розмірі 436 005, 68 грн, з місячними платежами у розмірі 36 333, 81 грн.

Також в матеріалах справи наявні платіжні доручення, згідно із якими позивач кожен місяць, своєчасно, окрім платежу за липень 2019 року, здійснював сплату свого податкового зобов`язання у самостійно визначеному розмірі (а.с. 17-23).

З огляду на вищевикладене, а також те, що позивачем вчасно подано до банківської установи платіжні доручення на сплату самостійно задекларованого грошового зобов`язання із плати за землю, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання оскаржуваного податкового повідомлення рішення контролюючого органу протиправним та скасування в оспорюваній позивачем частині, оскільки оспорюване у цій справі податкове повідомлення-рішення не відповідає критеріям, визначеним у статті 19 Конституції України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як слідує у цій справі відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій оспорюваним податковим повідомленням -рішенням, натомість позивач підтвердив своєчасність сплати податкового зобов`язання а окресленій частині.

Разом з тим, при розгляді цієї справи суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії».

Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з наявної у матеріалах справи платіжного доручення від 03.04.2020 № 2583 позивачем під час звернення з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102, 00 грн.

Враховуючи наведене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати за сплачений ним судовий збір в розмірі 2102, 00 грн.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 227, 241-246, 250- 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмежено відповідальністю «Транспортна компанія «Транссервіс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині, - задовольнити.

Визнати протиправним податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10.03.2020 № та скасувати його в частині штрафних санкцій за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 9922,25 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Транспортна компанія «Транссервіс» судовий збір у розмірі 2102, 00 грн сплачений згідно із платіжного доручення від 03.04.2020 № 2583.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмежено відповідальністю «Транспортна компанія «Транссервіс» (місцезнаходження юридичної особи: 03026, м. Київ, Голосіївський район, вул. Пирогівський шлях, будинок 154; унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 32156302).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19; унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 44116011).

Суддя Марія ДУБІНА