Справа № 200/507/25
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року справа №200/507/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну адвоката Орел Інни Вікторівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі № 200/507/25 (головуючий суддя І інстанції - Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо незастосування при обчисленні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань показника розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період служби з 05.03.2020 по 31.12.2020 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2020; за період служби з 01.01.2021 по 31.12.2021 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2021; за період служби з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2022; за період служби з 01.01.2023 по 20.05.2023 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2023, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за період служби з 05.03.2020 по 31.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" на 01.01.2020; за період служби з 01.01.2021 по 31.12.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" на 01.01.2021; за період служби з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" на 01.01.2022; за період служби з 01.01.2023 по 20.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" на 01.01.2023, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку та надати докази поважності причин його пропуску щодо позовних вимог про нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року по 20.05.2023.

За відомостями програмного забезпечення "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалу суду від 28.01.2025 доставлено до електронного кабінету представника позивача у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 30.01.2025 о 04 годині 25 хвилин.

Крім того, копію ухвали від 28.01.2025 направлено на електронну поштову адресу представника позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зазначену в позовній заяві.

Станом на 13.03.2025 недоліки позовної заяви позивачем не усунені.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та про зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період служби з 19.07.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 20.05.2023 повернуто позивачу відповідно до ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції представник позивача звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Обгрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не врахував, що позивач проходить військову службу, залучався до виконання бойових завдань, що обмежує його можливість на звернення до суду з цим позовом, оскільки військовослужбовець не може залишати військову частину за власним бажанням для вирішення особистих питань.

Крім того, позивач про порушення своїх прав щодо виплати грошового забезпечення дізнався випадково у грудні 2024 року, та в січні 2025 року надіслав до відповідача заяву про перерахунок грошового забезпечення за період служби з 05.03.2020 по 28.06.2023.

Відповідач листом від 20.01.2025 відмовив у перерахунку, отже саме з січня 2025 року почався відлік строку звернення до суду. Позивач з позовом до суду звернувся 23.01.2025 року, тобто не пропустив шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом.

Крім того, суд першої інстанції не врахував продовження строків внаслідок запровадження на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної інфекції.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП "Діловодство спеціалізованого суду".

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему "Електронний суд" матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до ч. 2 ст. 312, п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

23 січня 2025 року позивач звернувся до суду (засобами підсистеми "Електронний суд" ЄСІТС) з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо незастосування при обчисленні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань показника розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період служби з 05.03.2020 по 31.12.2020 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2020; за період служби з 01.01.2021 по 31.12.2021 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2021; за період служби з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2022; за період служби з 01.01.2023 по 20.05.2023 із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" станом на 01.01.2023, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за період служби з 05.03.2020 по 31.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" на 01.01.2020; за період служби з 01.01.2021 по 31.12.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" на 01.01.2021; за період служби з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" на 01.01.2022; за період служби з 01.01.2023 по 20.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України" на 01.01.2023, шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку та надати докази поважності причин його пропуску щодо позовних вимог про нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 20.05.2023.

За відомостями програмного забезпечення "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалу суду від 28.01.2025 доставлено до електронного кабінету представника позивача у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 30.01.2025 року о 04 годині 25 хвилин.

Крім того, копію ухвали від 28.01.2025 направлено на електронну поштову адресу представника позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зазначену в позовній заяві.

Станом на 13 березня 2025 року позивачем, представником позивача недоліки позовної заяви не усунені: не надано заяви про поновлення строку звернення до суду на виконання ухвали суду першої інстанції від 28.01.2025.

Суд першої інстанції, повертаючи позивачу позовну заяву, виходив з того, що позивачем не виконані вимоги ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025: не надано заяву про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються перерахунку і виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 20.05.2023.

Оцінка суду.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На підставі частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У постанові від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21 Верховний Суд зауважив на тому, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців). Зазначені правовідносини регулюються статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

При цьому, як було вказано Верховним Судом у постанові від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22, у справах, які пов`язані з недотриманням законодавства про оплату праці, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосується строків звернення до суду, мають перевагу в застосуванні перед положеннями частини 5 статті 122 КАС України.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, яка діє з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, строк звернення до суду з позовом щодо виплати сум заробітної плати (грошового забезпечення) згідно зі статтею 233 КЗпП України по 18.07.2022 жодним чином не обмежувався, а з 19.07.2022 року обмежений трьома місяцями.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з цим позовом 23 січня 2025 року, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду в частині позовних вимог з 19.07.2022 по 20.05.2023.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху в зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 19.07.2022 по 20.05.2023.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, якщо позовна заява залишається без руху, суд надсилає ухвалу позивачу(його представнику) для усунення недоліків, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху. Позивач, отримавши ухвалу, має право протягом десяти днів з дня вручення ухвали, надіслати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно з частиною шостою статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку (...).

На підставі частини сьомої статті 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як визначено частиною восьмою статті 18 КАС України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Як свідчить довідка про доставку електронного листа програмного забезпечення "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалу суду від 28.01.2025 доставлено до електронного кабінету представника позивача - адвоката Орел І.В. у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 30 січня 2025 року о 04 годині 25 хвилин.

Отже, на виконання ухвали суду про залишення позовних вимог без руху представник позивача адвокат Орел І.В. повинна була подати заяву про поновлення строку звернення до суду протягом десяти днів з дня утримання ухвали, тобто до 10 лютого 2025 року включно.

Однак, представник позивача з зазначеною заявою до суду першої інстанції не звернулася, взагалі не надала жодних заяв чи повідомлень до суду, тобто не виконала вимоги ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 про усунення недоліків позовної заяви та надання заяви про поновлення строку звернення до суду, - до прийняття судом першої інстанції ухвали від 13.03.2025 про повернення позову.

Таким чином, на час прийняття судом першої інстанції ухвали від 13 березня 2025 року про повернення позовної заяви на підставі ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, - позивач не усунув недоліки позовної заяви в строк, визначений ухвалою суду першої інстанції від 13.03.2025, що обумовлює наявність підстав для повернення позивачу позовної заяви в частині позовних вимог, які стосуються перерахунку і виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 20.05.2023.

Суд не надає оцінки доводам апеляційної скарги щодо поважності пропуску строку звернення до суду з цими позовними вимогами, оскільки, як вже зазначалося вище, представник позивача не надавала до суду першої інстанції заяви про поновлення строку з викладенням поважних причин пропуску строку звернення до суду, а судом першої інстанції не надавалася оцінка цим обставинам.

Крім того, підставою для повернення позовної заяви є неподання позивачем у визначений строк (в ухвалі про залишення позову без руху) заяви про поновлення строку звернення до суду, а не визнання судом першої інстанції неповажними причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На підставі пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статями 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Орел Інни Вікторівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі № 200/507/25 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі № 200/507/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 12 травня 2025 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 12 травня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв