Справа № 160/25162/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/25162/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області та ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/25162/24 (головуючий суддя першої інстанції - Прудник С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.09.2024 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо виплати йому суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року без врахуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін - січень 2008 року; щодо виплати суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.03.2020 року без врахуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін - березень 2018 року та із застосуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових, доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 03.03.2020 року по 13.10.2021 року без врахування базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - березень 2018 року із застосуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати 3 державний пожежно-рятувальний загін ГУ державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити йому суму індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із врахуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін - січень 2008 роту; нарахувати та виплатити суму індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.03.2020 року з врахуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін - березень 2018 року із застосуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 та із врахуванням суми різниці індексації в розмірі 4421 гривень 07 копійок;

- зобов`язати ГУ державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити йому суму індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.03.2020 року з врахуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін - березень 2018 року із застосуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ №1078 та із врахуванням суми різниці індексації в розмірі 4421 гривень 07 копійок.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо виплати ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року без врахуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін - січень 2008 року.

Зобов`язано 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із врахуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін - січень 2008 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про залишення позовних вимог без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що позивач пропустив встановлений законодавством строк для звернення до суду. Вважає, що саме з дати звільнення особа вже вважається ознайомленою та могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів, тому звільнений працівник мав звернутись до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував, що проведення нарахування й виплати позивачу індексації за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з визначенням базового місяця січень 2008 року призведе до безпідставних видатків з державного бюджету, адже 3 ДПРЗ нараховувало позивачу індексацію за вказаний період відповідно до постанови КМУ та роз`яснень профільних відомств.

Позивач відзив на апеляційну скаргу відповідача не подавав.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з не повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував, що відсутність в оскаржуваному рішенні зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.06.2020 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін березень 2018 року, призведе до подальшого порушення прав позивача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просив відмовити у задоволенні скарги позивача.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзиву на скаргу позивача, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є особою, звільненою з органів ДСНС України.

Позивач в період часу з 01 грудня 2015 року по 02 березня 2020 року проходив службу цивільного захисту в 3 державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, а в період часу з 03 березня 2020 року по 30 червня 2020 року в Головному управлінні державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області. Остання займана посада - фахівець відділення забезпечення заходів з попередження надзвичайних ситуацій в місті Кривий Ріг (ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області).

Як встановлено судом першої інстанції позивач за час служби отримував грошове забезпечення, яке у відповідності до закону підлягало індексації. Розмір грошового забезпечення останнього перевищував прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

В період часу з 01.12.2015 року по 02 березня 2020 року позивач проходив службу цивільного захисту в 3 державному пожежно-рятувальному загоні ГУ державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, а в період часу з 03 березня 2020 року по 30 червня 2020 року в ГУ державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області.

У відповідях відповідачем повідомлено, що індексація грошового забезпечення з 01 грудня 2015 по лютий 2018 року нараховувалася і виплачувалася в межах кошторисних призначень, а в період з 01.03.2018 року по червень 2020 рогу виплачувалась коли величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації. Додатками до відповіді надано довідки про отримане позивачем грошове забезпечення за період з 01.12.2015 року по 30.06.2020 року.

Вважаючи відмову у виплаті індексації в не повному розмірі протиправною, позивач оскаржив таку відмову до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року № 623.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 року - 103 відсотка).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Вказаний Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Отже, важливим елементом алгоритму нарахування індексації є так званий базовий місяць, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, оскільки нарахування індексації розпочинається після досягнення цим індексом певного значення у відсотках (так званого порогу), визначеного законом.

Як зазначено вище, пункт 5 Порядку №1078 в редакції Постанови КМУ №1013, що діє з 01.12.2015 року, пов`язує початок обчислення зростання індексу споживчих цін з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою.

Так, відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 28.04.2016 №201/10/137-16, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Так, єдиною підставою для визначення початку обчислення зростання індексу споживчих цін, тобто для визначення «базового» місяця для обчислення індексації грошового забезпечення, є підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою.

Як встановлено судом першої інстанції, на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294 (далі - Постанова №1294), якою затверджено схеми посадових окладів.

Вказана Постанова набрала чинності з 01.01.2008 року та діяла до дати набрання чинності постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів, а саме 01.03.2018 року.

Таким чином, місяцями, за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.

Тобто, з 01.12.2015 року місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач- ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, починаючи з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, повинен був застосовувати січень 2008 року як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати), затверджені Порядком № 1078.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10.09.2020 року у справі № 200/9297/19-а, де Верховним Судом прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 має застосовуватись січень 2008 року.

В постановах від 20.04.2022 року у справі № 420/3593/20, від 12.05.2022 року у справі №200/7006/21 Верховний Суд також зазначив, що відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до встановлення нових розмірів посадових окладів військовослужбовців в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704.

Як вже зазначалось вище, відповідно до наданих відповідачем довідок про нараховані та виплачені доходи, індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року позивачу не проведена та не виплачена.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено допущення відповідачем бездіяльності щодо не нарахування позивачу індексації грошового забезпечення у спірний період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Щодо виплати суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.06.2020 року з врахуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - березень 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Отже, місяць в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу у місяці підвищення береться за 1 або 100 %, тобто місяць підвищення вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, якщо сума підвищення заробітної плати (у базовому місяці враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру) перевищить суму індексації. Починаючи з наступного за базовим місяця наростаючим підсумком розраховується індекс для проведення подальшої індексації.

Натомість, постановою КМУ №1013 було не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення, починаючи з 01.12.2015 року, але й визначено базовий місяць (січень 2016 року), з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації.

З матеріалів справи слідує, що відповідач ГУ ДСНС у Дніпропетровській області виконав умови п.3 Постанови №1013 та підвищив грошове забезпечення позивача, за рахунок підвищення премії, в той же час, індексація в грудні 2015 року становила 186,33 грн.

Тобто, сума підвищення премії була більшою за суму індексації.

Відтак, вказаний відповідач виконав умови, визначені абзацом 1 пункту 3 Постанови КМУ № 1013, а відтак для проведення подальшої індексації грошового забезпечення осіб служби цивільного захисту при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до Порядку № 1078, як базовий місяць (місяць підвищення) було враховано січень 2016 року, що передбачено абзацом другим пункту 3 Постанови № 1013.

З огляду на викладене, здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області діяло правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства.

При цьому, індексація грошових доходів позивача за період 01.03.2018 року 02.03.2020 року з урахуванням базового місяця березень 2018 року була нарахована та виплачена у повному обсязі (а.с.40).

Щодо виплати суми індексації грошового забезпечення за період з 30.06.2020 року по 13.10.2021 року з врахуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - березень 2018 року.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказана позовна вимога не може бути задоволена, так як позивач наказом (з кадрових питань (особового складу)) Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області 17.06.2020 року №191 згідно з Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнено зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 1 (у зв`язку із закінченням строку контракту) із 30.06.2020 року.

Таким чином, позивач після звільнення (30.06.2020 року) не отримував грошове забезпечення.

Щодо виплати суми індексації грошового забезпечення за період з 02.03.2018 року по 13.10.2021 року з врахуванням щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення.

Так, Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок №1078 у період існування спірних правовідносин (з 01 березня 2018 року до 28 січня 2019 року) не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».

Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку №1078 в редакції, що діяла до 15 грудня 2015 року.

Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15 червня 2022 року у справі № 520/4061/21.

Отже, доводи позивача про наявність підстав для застосування щомісячної фіксованої індексації є безпідставними, оскільки ґрунтуються на положеннях Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Відтак, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення діяло правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Враховуючі наведені вище обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язати 3-й державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із врахуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін - січень 2008 року.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області та ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/25162/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/25162/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко