Справа № 480/2102/25
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2025 року Справа № 480/2102/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненко О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,
представника позивача - Кузченко Т. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Боруци Тетяни Миколаївни про визнання незаконною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
05.12.2024 приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна позивача у вигляді трьох земельних ділянок. 12.12.2024 додатково накладено арешт на два автомобіля.
Відповідно до вимог ст. 48, 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітку плату звертається у разі відсутності у боржника коштів та майна для покриття у повному обсязі заборгованості. За наявності арештованого майна позивача звернення стягнення на його заробітну плату є протиправним.
Крім того, рішення суду, за яким видано виконавчий документ, вчасно було оскаржено позивачем, про що відомо стягувачу. Незважаючи на це, ним подано виконавчий лист до виконання, хоча рішення не набрало законної сили.
Просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця від 06.03.2025 в частині звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи позивача для виконання постанови приватного виконавця про сплату основної винагороди.
Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Вважає, що позивач у позовній заяві не зазначив які саме його права були порушені у зв`язку зі зверненням стягнення на заробітну плату. Розмір винагороди приватного виконавця відповідає постанові приватного виконавця від 05.12.2024, а постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи відповідає вимогам ст. 70 закону України "Про виконавче провадження".
Після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено розшук майна боржника. Накладено арешт на кошти на рахунках в установах банку, на у транспортні засоби та три земельні ділянки. Здійснити опис земельних ділянок виявилось неможливим через відсутність доступу до Публічної кадастрової карти. Єдиним джерелом погашення заборгованості є доходи позивача у вигляді пенсії та заробітної плати. просить у задоволенні позову відмовити.
У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала із зазначених підств.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Постановою приватного виконавця від 05.12.2024 накладено арешт на три земельні ділянки, що належать ОСОБА_1 ( а.с. 65). Постановою від 06.12.2024 накладено арешт на грошові кошти позивача на рахунку у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ( а.с. 71). Постановою від 12.12.2024 накладено арешт на два автомобілі ОСОБА_1 ( а.с. 79). Приватним виконавцем здійснено опис та арешт земельних ділянок, що належать позивачу ( а.с. 103-104, 109-110). Постановою від 06.03.2025 оголошено розшук двох належних позивачу автомобілів (а.с. 131).
Порядок звернення стягнення на майно боржника врегульовано ст. 48 закону України "Про виконавче провадження". Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.
Статтею 68 закону України "Про виконавче провадження" визначені умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
З наведених норм вбачається, що законом встановлено черговість звернення стягнення на майно боржника. Звернення стягнення на доходи у вигляді заробітної плати можливе лише за умови неможливості стягнення боргу за рахунок іншого майна. Як було зазначено відповідачем накладено арешт на кошти позивача на рахунку у банку, на майно у вигляді трьох земельних ділянок та двох автомобілів. Відповідачем також оголошено розшук належних боржнику автомобілів. З досліджених судом матеріалів не вбачається вжиття відповідачем будь-яких інших заходів для стягнення боргу за рахунок арештованого та описаного майна. Постанова про звернення стягнення на заробітну плату позивача винесена приватним виконавцем у день оголошення ним розшуку автомобілів боржника, тобто за відсутності відомостей про результати розшуку.
Як було зазначено, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Накладення арешту на кошти та майно ОСОБА_1 є заходами зверненням стягнення на це майно. Додаткове звернення стягнення на його доходи у вигляді заробітної плати, за відсутності до того встановлених законом умов, покладає на позивача додаткові обтяження. Твердження відповідача про те, що у такому випадку права позивача не порушуються суд вважає безпідставним.
На підставі викладеного, суд вважає, що оскаржувана постанова в частині звернення стягнення на доходи позивача для сплати основної винагороди приватного виконавця є протиправною та у цій частині підлягає скасуванню.
Позивач просить відшкодувати судові витрати у вигляді судового збору 1211 грн. 20 коп. та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.
Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат. Вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям розумності. Надання правничої допомоги не потребувало дослідження значного обсягу матеріалів, великої кількості норм права та аналізу постанов Верховного Суду. Просить зменшити розмір відшкодування до 1000 грн.
Позивачем на підтвердження витрат надано квитанцію про сплату судового збору, договір про надання правової допомоги з доповненням, ордер адвоката, акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг та квитанцію до прибуткового касового ордера (а.с. 24, 149-153).
Відповідно до ст. 132 ч.ч 1, 3 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрат на професійну правничу допомогу віднесено до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст. 30 закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до додатку до договору про надання правової допомоги сторонами гонорар адвоката визначено у твердій сумі у розмірі 5000 грн. за послуги у вигляді консультацій, підготовки адміністративного позову та участі адвоката у судових засіданнях. Відповідно до акту приймання -передачі виконаних робі та послуг клієнт прийняв зазначені послуги. Сторони погодили розмір оплати у 5000 грн. Відповідно до касового ордера кошти у розмірі 5000 грн. сплачені ОСОБА_1 адвокату.
При визначенні розміру відшкодування суд враховує обсяг матеріалів та обсяг наданих послуг.
На підставі викладеного, суд вважає, що заявлений до відшкодування розмір гонорару адвоката є співмірним зі складністю справи, кількістю підготовлених та досліджених адвокатом документів, а твердження відповідача про невідповідність його критеріям розумності необґрунтованим. Вважає необхідним стягнути з відповідача на користь на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1211,20 грн. та на відшкодування витрат на правничу допомогу 5000 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Боруци Тетяни Миколаївни про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.05.2025

Суддя О.В. Соп`яненко