Справа № 400/11347/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/11347/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Кецкала Романа Романовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року, прийняте у складі суду судді Ярощука В.Г. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 78655,32 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просив суд про стягнення з відповідача в рахунок погашення податкового боргу в сумі 78655,32 грн, а саме: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на користь відповідного бюджету.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року позов Головного управління ДПС у Миколаївській області задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу в сумі 78655 гривень 32 копійки, а саме: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на користь відповідного бюджету.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Кецкало Роман Романович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене внаслідок неповного з`ясування обставин справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що поштове відправлення 586 містило податкові повідомлення-рішення від 12.04.2024 року, при цьому навіть якщо такі податкові повідомлення-рішення були у конверті, то у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення поштовою службою не вказано день із зазначенням причини невручення.

Представник позивача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Крім того, представником позивача надано до суду письмову заяву, в якій повідомлено, що внаслідок звернення відповідача із заявою про проведення звірки даних в порядку пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України, контролюючим органом скасовано нарахування у сумі 52436,88 грн., і станом на дату подання заяви податковий борг відповідача складав 26218,44 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач прийняв податкові повідомлення-рішення щодо визначення відповідачу грошового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, а саме:

від 12.04.2024 № 0-1405-UA0055210 (форма «Ф») на суму 26218,44 грн;

від 12.04.2024 № 0-1405-UA0055210 (форма «Ф») на суму 52436,88,00 гривні.

Вищенаведені податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу на його поштову адресу, і їх він не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 586 (Ф. 119) та довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20).

Позивач виставив відповідачу податкову вимогу від 08.09.2016 № 1297-00 (форма «Ф») на суму 8257,625 грн, яка була отримана відповідачем 06.10.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 606 (Ф. 119) та довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 26.07.2024.

Зазначену податкову вимогу відповідач в адміністративному або судовому порядку не оскаржив.

Загальний розмір податкового боргу відповідача за ППР від 12.04.2024 № 0-1405-UA0055210 (форма «Ф») і від 12.04.2024 № 0-1405-UA0055210 (форма «Ф») на день звернення позивача до суду становив 88438,32 грн, що підтверджується відповідним розрахунком позивача від 21.11.2024 та витягом з інтегрованої картки платника.

Вважаючи заборгованість відповідача узгодженою та такою, що підлягає стягненню в судовому порядку, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Апеляційним судом також встановлено, що внаслідок звернення відповідача із заявою про проведення звірки даних в порядку пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України, контролюючим органом скасовано нарахування у сумі 52436,88 грн., і станом на дату 25.03.2025 року податковий борг відповідача складав 26218,44 грн, що підтверджується відповідним розрахунком позивача та витягом з інтегрованої картки платника.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пунктів 58.1., 58.2. статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно із пунктом 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пунктів 3, 5 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

З положення наведених норм чинного законодавства вбачається, що надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Так, відповідно до матеріалів справи, позивач нарахував відповідачу як фізичній особі податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік і надіслав йому податкові повідомлення-рішення від 12.04.2024 № 0-1405-UA0055210 (форма «Ф») та від 12.04.2024 № 0-1405-UA0055210 (форма «Ф»).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (Ф. 119) № 586 (Ф. 119) та довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) вищенаведені податкові повідомлення-рішення відповідач не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що копії конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 13) із зазначенням причин невручення та проставленням відповідного штемпелю оператора поштового зв`язку є належним доказом отримання податкових повідомлень рішень, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Отже, колегія суддів зазначає, що податкова заборгованість ОСОБА_1 у розмірі 15558,31 грн. є узгодженою, відповідачем вказану заборгованість сплачено не було, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас, апеляційний суд наголошує, що у справах про стягнення податкового боргу, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про стягнення податкового боргу, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення, апеляційного та касаційного перегляду, оскільки неврахування певних обставин може призвести до того, що на підставі вказаного рішення буде здійснено непропорційне втручання у право відповідача на мирне володіння майном, закріплення Протоколом 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок звернення відповідача із заявою про проведення звірки даних в порядку пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України, контролюючим органом скасовано нарахування у сумі 52436,88 грн., і станом на дату 25.03.2025 року податковий борг відповідача складав 26218,44 грн, що підтверджується відповідним розрахунком позивача та витягом з інтегрованої картки платника.

Крім того, факт скасування частини податкового боргу, стягнення якого є предметом даної адміністративної справи, визнається Головним управлінням ДПС у Миколаївській області. При цьому, відповідно до положень ч.1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно положень ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті та встановлено наявність підстав стягнення податного боргу, однак сума податкового боргу, що підлягає стягненню, зменшилась, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 317 КАС України, підлягає зміні шляхом викладення абзацу 2 резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року в редакції даної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кецкала Романа Романовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 78655,32 грн. змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок погашення податкового боргу в сумі 26218 (двадцять шість тисяч двісті вісімнадцять) гривень 44 копійки, а саме: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на користь відповідного бюджету.»

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко