Справа № 320/31965/24
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року справа №320/31965/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі по тексту також позивачка, ОСОБА_1 ) з позовом до Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (далі по тексту також відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення кадастрового реєстратора №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, що оформлене листом від 26.03.2024 №86/26-24 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, стосовно внесення відомостей щодо площі земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0324, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з площі 0,0418 га до розмірі 0,0498 га;

- зобов`язати кадастрового реєстратора відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області внести зміни до Державного земельного кадастру щодо відомостей про площу земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0324, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з площі 0,0418 га до розмірі 0,0498 га.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка повідомила, що їй на підставі договору дарування частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок від 13.09.2016 належить 25/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під АДРЕСА_1 . Позивачка стверджує, що згідно виготовленої на виконання рішення Білоцерківської міської ради від 30.08.2018 №2713-55-VII технічної документації площа земельної ділянки з кадастровим номером :04:012:0324 складала 0,0498 га. Однак на підставі заяви ОСОБА_2 від 16.08.2022 відповідачем внесено відомості до ДЗК в частині координат поворотних точок меж земельної ділянки, що мало наслідком зменшення площі земельної ділянки під житловим будинком гр. ОСОБА_2 . На заяву позивачки про внесення виправлень до ДЗК щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:012:0324 відповідач листом від 26.03.2024 відмовив у внесенні виправлень з підстав внесення змін зі зменшення площі означеної земельної ділянки згідно витягу з містобудівної документації від 13.06.2022 №102/04-07 та згідно викопіювання з плану червоних ліній на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки комунальної власності Білоцерківської міської ради під житловим будинком гр. ОСОБА_2 .

Позивачка вважає протиправним рішення, оформлене листом від 26.03.2024, оскільки спірні зміни до ДЗК вносилися лише на підставі заяви ОСОБА_2 без надання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) під її житловим будинком.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ГУ Держгеокадастру у листі від 10.02.2025, наданому до суду, повідомлено, що площа земельної ділянки з кадастровим номером :04:012:0324 була змінена у зв`язку з надходженням 16.08.2022 заяви про внесення виправлених відомостей ДЗК від ОСОБА_2 . Зміни внесені у зв`язку зі зменшенням площі земельної ділянки згідно витягу з містобудівної документації від 13.06.2022 №102/04-07 та розробленої ФОП ОСОБА_3 документації із землеустрою.

Позивачкою на виконання вимог ухвали суду від 05.08.2024 надано пояснення щодо підсудності означеного спору саме Київському окружному адміністративному суду.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що спірні дії вчинені ним у відповідності до вимог законодавства на підставі поданої ОСОБА_2 заяви від 16.08.2022 про внесення виправлених відомостей до ДЗК у зв`язку зі зменшенням площі земельної ділянки, згідно витягу з містобудівної документації від 13.06.2022 №102/04-07 та згідно викопіювання з плану червоних ліній на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі(на місцевості) земельної ділянки комунальної власності Білоцерківської міської ради під житловим будинком ОСОБА_2 , розроблену ФОП ОСОБА_3 .

Відповідач наголошує на тому, що до його повноважень не належить розроблення відповідної технічної документації із землеустрою. Завданням відповідача є ведення ДЗК.

На переконання відповідача, позивачкою обрано неналежний захист реалізації оспорюваних відносин.

Відповідач вважає, що позивачкою визначено відповідача, який не має такого статусу в оспорюваних відносинах без зазначення належного, на його думку, відповідача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 (далі по тексту також - третя особа, ОСОБА_2 ).

Третя особа письмові пояснення по справі суду не надала.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 є власником 25/100 спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103. Означений об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:012:0324.

Заявою від 26.02.2024 позивачка звернулась до Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про внесення відомостей щодо площі земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0324, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з 0,0481 га до розміру 0,0498 га.

Листом Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 26.03.2024 №86/26-24 за результатами розгляду звернення позивачки повідомлено, що державним кадастровим реєстратором Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області була змінена площа земельної ділянки у зв`язку з надходженням 16.08.2022 заяви про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру від ОСОБА_2 , розташованого по АДРЕСА_1 , Зміни внесені у зв`язку з зменшенням площі земельної ділянки, згідно витягу з містобудівної документації від 13.06.2022 №102/04-07 та згідно викопіювання з плану червоних ліній на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки комунальної власності Білоцерківської міської ради під житловим будинком гр. ОСОБА_2 , розроблену ФОР ОСОБА_3 . Документація із землеустрою на постійне зберігання до місцевого фонду документації із землеустрою не надходила.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цієї відмови, позивачка звернулась з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

За змістом частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно частин першої - четвертої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлює Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі по тексту також - Закон № 3613-VI).

За приписами частини першої статті 1 Закону № 3613-VI у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж;

державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з положеннями статті 5 Закону № 3613-VI ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Державний земельний кадастр включає геопросторові дані, метадані та сервіси, оприлюднення, інша діяльність з якими та доступ до яких здійснюються у мережі Інтернет згідно із Законом України «Про національну інфраструктуру геопросторових даних».

Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону №3613-VI державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Таким чином, законодавство передбачає широкий обсяг повноважень та можливостей державних кадастрових реєстраторів, які входять до складу Держгеокадастру та його територіальних органів.

За змістом статті 10 Закону № 3613-VI об`єктами Державного земельного кадастру є: землі в межах державного кордону України; землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць, землі в межах територій територіальних громад; обмеження у використанні земель; меліоративні мережі; складові частини меліоративних мереж; земельні ділянки.

Підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру визначені статтею 21 Закону № 3613-IV, відповідно до частини першої якої відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Відповідно до частини вісімнадцятої статті 21 Закону № 3613-IV заява про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, змін до таких відомостей, документація із землеустрою, документація з оцінки земель та інші документи, які відповідно до цього Закону є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подаються до органів, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, в електронній формі засобами телекомунікаційного зв`язку. Визначення державного кадастрового реєстратора, уповноваженого на розгляд таких документів та внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надання мотивованої відмови у їх внесенні, здійснюється в день подання заяви за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за принципом випадковості.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону № 3613-IV документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Документація із землеустрою, технічна документація з оцінки земель в електронній формі засвідчуються кваліфікованим електронним підписом сертифікованого інженера-землевпорядника з використанням кваліфікованої електронної позначки часу.

Означені положення кореспондуються з положеннями пункту 67 Порядку №1051.

За приписами статті 26 Закону № 3613-IV при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки).

Відомості про віднесення земельної ділянки до земель іншої адміністративно-територіальної одиниці, про зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка відбулася внаслідок проведення нормативної грошової оцінки земель адміністративно-територіальних одиниць, про обмеження у використанні земель, встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, вносяться до Поземельної книги без подання заяв, зазначених у частині третій цієї статті, на підставі документації, яка є підставою для внесення таких відомостей, а також рішень про її затвердження (якщо згідно із законом документація підлягає затвердженню), поданої органом, що прийняв рішення про таке затвердження.

Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.

Для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки), заходи щодо охорони земель і ґрунтів заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки); документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Державний кадастровий реєстратор, обраний за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за принципом випадковості, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей.

Відмова у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку надається у разі, якщо: із заявою звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам законодавства; заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги.

Відповідно до статті 37 Закону № 3613-IV у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.

Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.

Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 відповідно до частини третьої статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі по тексту також - Порядок №1051).

Відповідно до пункту 4 Порядку №1051 ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. Функції адміністратора Державного земельного кадастру виконує визначене Держгеокадастром за погодженням з Мінагрополітики державне підприємство або державна установа, що належить до сфери управління Держгеокадастру.

Згідно з пунктом 69 Порядку №1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 розробника документації із землеустрою та оцінки земель від імені замовника, якщо інше не передбачено договором на виконання відповідних робіт, або власника (розпорядника, у визначених законом випадках - користувача) земельної ділянки у випадках, передбачених статтею 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - заявник).

Заява разом з документацією із землеустрою або технічною документацією оцінки земель в електронній формі, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91 - 129, 135 - 137 цього Порядку, а у визначених законодавством випадках виключно заява надсилається в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, чи іншого альтернативного засобу електронної ідентифікації особи з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через веб-сторінку Держгеокадастру.

За приписами пункту 70 Порядку №1051 державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та наявність електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, чи іншого альтернативного засобу електронної ідентифікації особи у зверненні;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

5) наявність накладеного на: документацію із землеустрою, технічну документацію з оцінки земель в електронній формі кваліфікованого електронного підпису; містобудівну документацію в електронній формі кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб, які її розробили.

У разі звернення щодо внесення відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), відсутності електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, чи іншого альтернативного засобу електронної ідентифікації особи у зверненні, подання заявником неповного пакета документів та/або непридатності електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру та/або відсутності на документації із землеустрою, технічній документації з оцінки земель в електронній формі кваліфікованого електронного підпису сертифікованого інженера-землевпорядника та/або відсутності на містобудівній документації в електронній формі кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб, які її розробили, Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви у день надходження технічними засобами електронних комунікацій зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови.

У разі відповідності заяви разом з документами вимогам, зазначеним у цьому пункті, Державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її відповідно до пункту 71 цього Порядку.

Заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру обліковуються шляхом їх реєстрації у Державному земельному кадастрі з присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати їх реєстрації та створенням їх електронних форм за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Заяви реєструються в день їх надходження в порядку черговості.

Дата реєстрації заяви у Державному земельному кадастрі є датою їх прийняття.

Відповідно до пункту 73 Порядку №1051 державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91 - 137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Державний кадастровий реєстратор не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надсилає заявникові таке рішення в електронній формі з накладеним кваліфікованим електронним підписом технічними засобами електронних комунікацій на вказану у заяві про внесення відомостей (змін до них) адресу електронної пошти або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через веб-сторінку Держгеокадастру, та за бажанням заявника передає таке рішення у паперовій формі зазначеному у заяві про внесення відомостей (змін до них) центру надання адміністративних послуг.

У разі коли заявник особисто отримує рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, він пред`являє паспорт або інший документ, що посвідчує особу, а у разі звернення уповноваженої заявником особи - також документ, що підтверджує її повноваження діяти від імені заявника. Документ, що підтверджує повноваження діяти від імені іноземної особи, повинен бути легалізований в установленому законодавством порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про надання державному кадастровому реєстратору повноважень на внесення змін/виправлень до ДЗК за підставі поданих заявниками заяв за встановленою формою із долученням до неї визначених законодавством документів. При цьому, на державного кадастрового реєстратора покладено обов`язок перевірки означеної заяви та за результатами здійснення перевірки внесення відомостей (змін до них) до ДЗК або прийняття рішення про відмову у внесенні таких відомостей.

Матеріалами справи підтверджується звернення позивачки до відповідача із заявою від 26.02.2024 про внесення відомостей щодо площі земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0324, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з 0,0481 га до розміру 0,0498 га.

Додатками до означеної заяви вказано:

- копія відповіді ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 09.02.2024 №К-312/0-486/6-24;

- копія витягу з ДЗК про земельну ділянку від 17.04.2019;

- копія витягу з ДЗК про земельну ділянку від 04.08.2023;

- копія відповіді із Білоцерківської міської ради від 16.02.2024 №К-145;

- копія технічної документації.

Листом Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 26.03.2024 №86/26-24 за результатами розгляду звернення позивачки повідомлено, що державним кадастровим реєстратором Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області була змінена площа земельної ділянки у зв`язку з надходженням 16.08.2022 заяви про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру від ОСОБА_2 , розташованого по АДРЕСА_1, Зміни внесені у зв`язку зі зменшенням площі земельної ділянки, згідно витягу з містобудівної документації від 13.06.2022 №102/04-07 та згідно викопіювання з плану червоних ліній на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки комунальної власності Білоцерківської міської ради під житловим будинком гр. ОСОБА_2 , розроблену ФОР ОСОБА_3 . Документація із землеустрою на постійне зберігання до місцевого фонду документації із землеустрою не надходила.

Додатково повідомлено, що оскарження рішень, дій або бездіяльності Державного кадастрового реєстратора здійснюється у відповідності до пунктів 22-231 Порядку №1051. Рішення, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду.

Дослідивши текст означеного листа відповідача, судом встановлено, що Відділом №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області не розглянуто по суті викладене у заяві позивачки від 26.02.2024 прохання про внесення відомостей щодо площі земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0324, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з 0,0481 га до розміру 0,0498 га та, відповідно, не прийнято рішення за результатами розгляду такого питання, чим, на переконання суду, порушено вимоги пункту 70 Порядку №1051.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлений під час судового розгляду справи факт нерозгляду відповідачем заяви позивачки від 26.02.2024, суд дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області щодо нездійснення належної перевірки заяви позивачки від 26.02.2024 про внесення виправлення до відомостей ДЗК.

Також, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, порушення яких відбулося внаслідок означеної бездіяльності відповідача, суд дійшов висновку, що ефективним та належним, за встановлених обставин у цій частині, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача здійснити належну перевірку заяви позивачки від 26.02.2024 про внесення виправлення до відомостей ДЗК з прийняттям відповідного рішення про прийняття заяви по суті та її обліку або про відмову в її прийнятті, що не є втручанням у дискреційні повноваження останнього з огляду на таке.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

При цьому суд відмовляє у задоволення позовної вимог про визнання протиправним та скасування рішення кадастрового реєстратора №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, що оформлене листом від 26.03.2024 №86/26-24, оскільки означений лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, стосовно внесення відомостей щодо площі земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0324, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з площі 0,0418 га до розмірі 0,0498 га.

Позовні вимоги в частині зобов`язання кадастрового реєстратора відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області внести зміни до Державного земельного кадастру щодо відомостей про площу земельної ділянки кадастровий номер :04:012:0324, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з площі 0,0418 га до розмірі 0,0498 га не підлягають задоволенню з огляду на їх передчасність, оскільки станом на дату винесення рішення у цій справі відповідачем не здійснено належну перевірку заяви позивачки від 26.02.2024 про внесення виправлення до відомостей ДЗК у відповідності до вимог Порядку №1051 та, відповідно, не прийнято рішення про відмову в її задоволенні.

Оскільки відповідач ще не здійснив належну перевірку заяви позивачки від 26.02.2024 про внесення виправлення до відомостей ДЗК з прийняттям відповідного рішення про прийняття заяви по суті та її обліку або про відмову в її прийнятті на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивачки у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити, як передчасної.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, позов слід задовольнити частково з виходом за межі позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області щодо нездійснення належної перевірки заяви ОСОБА_1 від 26.02.2024 про внесення виправлення до відомостей Державного земельного кадастру.

3. Зобов`язати Відділ №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області здійснити належну перевірку заяви ОСОБА_1 від 26.02.2024 про внесення виправлення до відомостей ДЗК з прийняттям відповідного рішення про прийняття заяви по суті та її обліку або про відмову в її прийнятті.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.