Справа № 480/13365/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою і просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2019, оформлене протоколом №1 в частині зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку;
- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії НОМЕР_2 прикордонного загону від 21.03.2023, оформлене протоколом №2 в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо зняття зі статусу службового приміщення квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та передачу її в комунальну власність з подальшою приватизацією правонаступника;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зняти зі статусу службового приміщення квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та передати її в комунальну власність з подальшою приватизацією правонаступника.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 (син позивача) в період з 25.01.2002 по 03.01.2019 проходив військову службу у Державній прикордонній службі України. Зазначає, що 01.06.2007 ОСОБА_2 , було зараховано на квартирний облік ВЧ НОМЕР_1 в складі сімї з трьох осіб: заявник, його дружина та донька. У подальшому, 20.02.2019 засіданням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 знято з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_2 , у зв`язку із звільненням 03.01.2019 з військової служби відповідно до пункту "д" п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок". Повідомляє, що за життя ОСОБА_2 , не був повідомлений про підстави зняття його з квартирного обліку, а оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , загинув, позивач успадкувала право на оскарження рішень відповідача. Просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.74-77) в якому вважає позовну заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Окремо зазначає, що станом на момент зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку, він не набув права на приватизацію службового житла у зв`язку із тим, що його вислуга на військовій службі становила менше 20 років. До позовної заяви документів вбачається місце проживанням позивача: АДРЕСА_2 .
Таким чином, позивачка не проживала в спірній квартирі, не була в ній зареєстрована, а відомостей про неї не було в житловій справі ОСОБА_2 . Крім того, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, набуває право на квартиру державного житлового фонду, в якій за життя проживав спадкодавець, за умови, що спадкодавець подав у встановленому порядку заяву про її приватизацію, однак квартира безпідставно не була передана йому у власність; спадкодавець подав у встановленому порядку заяву про її приватизацію, однак помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_2 витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_3 від 25.10.2022 №289 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 14.10.2022, у зв`язку із загибеллю під час виконання обов`язків військової служби по захисту Батьківщини. (а.с.12)
07.03.2023 позивач, звернулась з клопотанням про зняття зі статусу службового приміщення та передати її в комунальну власність з подальшою приватизацією правонастпуника.
12.07.2023 позивач звернулась до відповідача з метою надання їй копії протоколу та рішення засідання житлової комісії відповідача. (а.с.26)
Відповідачем надано витяг з протоколу №2 від 21.03.2023 засідання житлової комісії НОМЕР_2 прикордонного загону, згідно якого позивачу відмовлено у задоволенні клопотання від 07.03.2023, у зв`язку з відсутністю підстав. (а.с.27-29)
Водночас, відповідачем додано для ознайомлення витяг з протоколу №1 від 20.02.2019 засідання житлової комісії, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 , знято з квартирного обліку, у зв`язку зі звільненням підпунктом "д" (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до п. 30 ПКМУ № 1081 від 03.08.2006 "Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. (зворот. стор. а.с.33)
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із ст. 31 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування житлового приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі та умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-ХІІ).
Пунктом 1 статті 12 Закону Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011- XII (далі - Закон №2011-XII) визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац четвертий пункту 1 статті 12 Закону №2011-XII).
Абзацом першим пункту 9 статті 12 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Відповідно до статті 12 Закону №2011-XII Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 №1081 затвердив "Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями" (далі - Порядок №1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі військовослужбовці) та членів їх сімей.
Відповідно до п. 22 Порядку облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Пунктом 24 Порядку встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.
У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.
Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.
Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.
Ця Інструкція визначає механізм забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що після звільнення продовжують перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органах Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (п. 1 Інструкції № 26).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 26 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання від Держприкордонслужби один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом, зокрема, виключення житла, в якому проживають військовослужбовці та члени їх сімей, із числа службового.
Члени сім`ї військовослужбовця, які внесені в його особову і облікову справи у встановленому законодавством порядку, проживають та зареєстровані разом з ним, мають право на забезпечення житлом разом з військовослужбовцем.
01.06.2007 ОСОБА_2 зараховано на квартирний облік в складі сім`ї з трьох осіб (заявник, його дружина та донька).
25.11.2017 ОСОБА_2 був забезпечений службовим житлом однокімнатною квартирою АДРЕСА_3 .
20.02.2019 ОСОБА_2 знято з квартирного обліку у відповідності до Протоколу №1 від 20.01.2023 засідання житлової комісії Сумського прикордонного гарнізону. (зворот. стор. а.с.33)
ОСОБА_1 повідомляє, що її сину ОСОБА_2 не було повідомлено про прийняте рішення, а тому він не міг дізнатись про порушення його прав.
Суд не приймає до уваги твердження позивача, що ОСОБА_2 не міг дізнатися про порушення своїх прав, оскільки докази на підтвердження цього в матеріалах справи відсутні.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 загинув, що підтверджується витягом із наказу командира НОМЕР_4 (по стройовій частині) та свідоцтвом про смерть. (а.с.11-12)
Позивач вважає, що члени сім`ї мають право на отримання житла і на залишення на обліку до отримання ними житла у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку №1081 з посиланням на постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881 /15-ц, Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 359/5527/19, від 15 жовтня 2020 року у справі № 636/1424/19, від 01 квітня 2020 року у справі № 638/5769/18, від 27 листопада 2019 року у справі № 639/302/18-ц, від 22 вересня 2021 року у справі №740/3917/20.
Суд, вважає такі посилання безпідставними та необгрунтованими, оскільки з матеріалів справи встановлено, що місце реєстрації позивача: АДРЕСА_2 .
Таким чином, позивач не проживала в спірній квартирі, не була в ній зареєстрована, відомості про неї в особовій і обліковій справі ОСОБА_2 відсутні, тобто позивач взагалі не віднесена до членів сім`ї військовослужбовця в розумінні Інструкції № 26,
А тому, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії НОМЕР_2 прикордонного загону від 21.03.2023, оформлене протоколом №2 задоволенню не підглягає.
Крім того, відповідно до п. 30 Порядку військовослужбовці знімаються з обліку у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Згідно довідки від 29.05.2023 №12/1093 встановлено, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №3-ОС від 03.01.2019 припинено (розвірвано) контракт, звільненого з військової служби у запас та виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення за пп."д" (через службову невідповідність) п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (зворот.стор. а.с.23-24)
Окремо суд зазначає, що правовідносини про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку, право на оскарження такого рішення, визначення чи порушуються права померлого є його особистими правовідносинами з відповідачем, які не підлягають спадкуванню. Таким чином, позивач (не залежно від того, що вона є спадкоємцем) не може успаковувати право на оскарження спірного рішення житлової комісїї, яке сам ОСОБА_2 не оскаржував за життя.
З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що рішення про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку було правомірним, тому позовні вимоги про скасування рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2019, оформлене протоколом №1 є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.
Згідно із ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст.139 КАС України, вимоги позивача щодо стягнення на його користь судових витрат не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним бездіяльності та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко