Справа № 947/1248/25
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 947/1248/25

Перша інстанція: суддя Скриль Ю.А.,

повний текст судового рішення

складено 14.03.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 14 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Депаратменту патрульної поліції Національної поліції України про визнати протиправними дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП), Депаратменту патрульної поліції Національної поліції України (далі ДПП) та просив:

-визнати протиправними дії інспектора 1 взводу 8 роти 2 батальйону УПП старшого лейтенанта Потьомкіної І.О. щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3749470 від 29.12.2024 року та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн.;

-скасувати постанову серії ЕНА №374970 від 29.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначено, що оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови від 29.12.2024 року постанова Кіровського районного суду м.Дніпро від 09.12.2024 року у справі №242/1122/24 не набрала законної сили, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 14 березня 2025 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕНА №3749470 від 29.12.2024 року, винесеної інспектором 2 взводу 8 роти 2 батальйону УПП старшим лейтенантом Потьомкіною І.О., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Згідно зі змістом постанови, 29.12.2024 року о 09:14 годині в м.Одесі по вул.Дорога Миколаївська, 140 водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування строком на один рік на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпро від 09.12.2024 року, справа №242/1122/24, чим порушив п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортного засобу, та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмір 20400 грн.

З матеріалів справи також встановлено, що 09.12.2024 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська у справі №242/1122/24 ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Повний текст постанови складений 13.12.2024 року о 16-30 годині.

Згідно зі скрін-шотом екрану ноутбука з відкритою електронною поштою позивача встановлено, що 23.12.2024 року о 10-45 годині на його електронну адресу з електронної пошти Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов лист з вкладеним файлом « 242-1122-24». Як зазначає позичав та не оспорюється відповідачем, вказаний файл містить повний текст постанови від 09.12.2024 року.

02.01.2025 року позивач оскаржив вказану постанову у справі №242/1122/24 до Дніпровського апеляційного суду.

Згідно з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.01.2025 року у справі №242/1122/24 ОСОБА_2 разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційний суд поновив строк на апеляційне оскарження, скаргу прийнято до розгляду, проведення якого призначено на 04.02.2025 року.

Вважаючи вказану постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 29.12.2024 року постанова Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2024 року про визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, набрала законної сили відповідно до норм ч.4 ст.291 КУпАП, і позивач не мав діючого тимчасового дозволу на керування.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. №3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.1, п.3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію». поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до п.2.1а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 2 статті 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до вимог частини 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч.4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п.4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, розгляд справи у таких випадках проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно із положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судами 1-ї та апеляційної інстанцій та не заперечується сторонами по справі, водійські права ОСОБА_1 були вилучені у позивача в процедурі провадження справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП 19.06.2024 року, що свідчить, як вказує сторона відповідача, про надання позивачу тією ж датою 19.06.2024 року тимчасового дозволу на керування з терміном дії три місяці (тобто до 19.09.2024 року).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.02.2025 року було запропоновано позивачу надати оригінал тимчасового посвідчення водія, виданого замість тимчасово вилученого 19.06.2024 року посвідчення водія (ТЗ 020346), для огляду у судовому засіданні або надати суду належним чином завірену його копію.

27.02.2025 року від позивача надійшла заява, в якій він зазначив, що надання тимчасового посвідчення водію, яке може підтвердити наявність у нього права керування транспортним засобом, є недоцільними, оскільки вилучення прав не є тотожним з позбавленням права керування транспортним засобом, тому вважає, що представник відповідача хоче змінити кваліфікацію самого правопорушення, викладеного у постанові серії ЕНА № 3749470 від 29.12.2024 року, тим самим виправдати правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також, звернув увагу суду на те, що під час події, яка відбулась 29.12.2024 року, він пред`явив інспектору поліції для огляду права відповідної категорії в електронному вигляді, що не суперечить закону України, таким чином позивач стверджував, що керував транспортним засобом з наявними при собі правами відповідної категорії. Тимчасове посвідчення водія, видане замість тимчасово вилученого 19.06.2024 року посвідчення водія, позивач суду не надав.

Враховуючи наведене, оскільки матеріали справи не містять, а позивачем на пропозицію суду надати завірену копію (або оригінал для огляду) такого тимчасового дозволу не було надано, суд визнав вказану обставину як підтвердження відсутності факту продовження вказаного тимчасового дозволу на керування транспортним засобом.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2024 року по справі №242/1122/24 ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Повний текст постанови складений 13.12.2024 року, постанова набрала законної сили 24.12.2024 року.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Частиною 4 статті 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Отже, постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 року про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 29.12.2024 року фактично набрала законної сили, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно до ч.4 ст.291 КУпАП.

З наведеного вбачається, що станом на 29.12.2024 року постанова Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2024 року за ст.130 КУпАП відповідно до норм ч.4 ст.291 КУпАП набрала законної сили, апеляційна скарга позивачем до суду апеляційної інстанції не подана, справа до провадження апеляційним судом не прийнята. Як зазначає позивач у позові та свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції лише 02.01.2025 року, тобто с порушенням строків на апеляційне оскарження.

Таким чином, на переконання колегія суддів, факт подачі позивачем 02.01.2025 року апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2024 року не змінює визначеного статтею 294 КУпАП строку на оскарження постанови судді у справах про адміністративне правопорушення та порядку набрання законної сили такою постановою.

Більш того, постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 07.04.2025 року по справі №242/1122/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП залишено без змін.

Отже, на момент складання спірної постанови серії ЕНА №3749470 від 29.12.2024 року, працівники поліції обґрунтовано виходили з того, що позивач позбавлений права керування транспортним засобом на підставі судового рішення, яке набуло законної сили.

Резюмуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що відповідачем не було допущено порушень при розгляді справи та складанні постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3749470 від 29.12.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.4. ст.126 КУпАП, а отже підстави для задоволення його позовних вимог відсутні.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький