Справа № 624/392/25
Суддя: Куст Н. М.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/392/25
№ провадження 2-а/624/9/25
РІШЕННЯ

іменем України

селище Кегичівка 09 травня 2025 року

Кегичівський районний суд Харківської області,

у складі головуючої судді Куст Н.М.,

за участю т.в.о. секретаря судового засідання Ткаченко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу №624/392/25 у порядку письмового провадження,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

представник відповідача: Конєв Олександр Олександрович,

суть вимог: про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 42 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 19 березня 2025 року, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначає, 17 квітня 2025 року, позивач дізнався про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 склав відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП №42 від 19 березня 2025року

У відповідності до Постанови №42 від 19 березня 2025 року «14 березня 2025 року о 09 год 15 хв під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 ». Солдат запасу ОСОБА_1 який перебуває на військовому обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особливий період, в порушення вимог абзацу 7 частини З статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП». На підставі вище зазначеної постанови ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн, за нібито вчинене порушення, передбачене ч.З ст.210-1 КУпАП.

Зі змістом оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП №42 від 19 березня 2025 рокупозивач був ознайомлений отримавши поштовою кореспонденцією (рекомендованим листом) 17 квітня 2025 року.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у присутності позивача ОСОБА_1 , не складався, відповідно, з правами та обов`язками його не ознайомлювали. Зазначений протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП стосовно позивача взагалі не складався, та ніхто не ознайомлював з протоколом, копію протоколу про адміністративне правопорушення позивачу не було надано.

Окремо зазначає, що відповідачем не вжито всіх можливих заходів для повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Тобто суб`єктом владних повноважень не виконано належним чином обов`язку для забезпечення реалізації позивачем прав, визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Про розгляд справи 19 березня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 мене не повідомляв. Розгляд справи було проведено та винесено постанову №42 від 19 березня 2025 року, по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП без участі позивача.

Таким чином, уповноваженими особами відповідача допущені процесуальні порушення під час розгляду справи та складання Постанови №42 від 19 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно Закону України від 09 травня 2024 року №3696-ІХ, текст статті 210 КУпАП було доповнено наступним: «Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційнокомунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи».

Прошу звернути увагу на відсутність слова «всіх» перед висловом «персональних даних».

Таким чином, звільняє особу від відповідальності за ст.210-1 КУпАП за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання будь-якої частини персональних даних з інших реєстрів.

Також просить суд при тлумаченні даної норми застосувати презумпцію правомірності рішень та дій особи. Тобто, якщо закон дозволяє множинне тлумачення, то завжди приймається тлумачення на користь приватної, а не публічної особи, як передбачено ст. 15 ЗУ «Про адміністративну процедуру» №2073-ІХ від 17 лютого 2022 року.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав та має можливість отримати мої персональні дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (утому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Наприклад, інформація про дані позивача міститься в органах реєстрації актів громадського стану, які створені та діють на підставі Закону України «Про органи реєстрації актів громадського стану» від 24 грудня 1993 року; інформація про мій РНОКПП, місто роботи, податкову адресу, доходи, може бути отримана від Державної податкової служби України; про місце реєстрації - від органів МВС України.

За таких умов, будь-яке застосування штрафу відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позивачана підставі ст.210-1 КУпАП України є незаконною, оскільки прямо порушує імперативну норму примітки до статті 210 КУпАП. Зазначена вище норма Закону містить 5 вичерпний перелік персональних даних. Тобто, прямо у Законі перелічені як такі, що підлягають уточненню: адреса проживання, номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за її наявності). Але ж також зазначено, що мають бути уточнені і інші персональні дані. Оскільки у даній нормі прямо не передбачені інші персональні дані, вимогу ІНФОРМАЦІЯ_2 про їх уточнення суперечить ст.19 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути зобов`язаний вчинити дії, яки прямо не передбачені або суперечать Закону.

Відповідно даним Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесено відомості (персональні та службові дані) військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та отримано відповідний УШ код *76*.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 201-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Шістдесятиденний строк на оновлення даних відповідно до абз. 7 ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» сплив 16 липня 2024 року. В період з 18 травня 2024 року по день винесення Постанови №42 від 19 березня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Отже, обов`язок уточнювати свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України у військовозобов`язаних може виникнути лише після 18 травня 2024 року (дата набрання чинності Законом України №3633-ІХ від 11 квітня 2024 року) і лише у випадку, якщо Президент України прийме указ про оголошення мобілізації. Після 18 травня 2024 року Президент України не приймав указу про оголошення мобілізації, а тому у мене, ОСОБА_1 , не виникло обов`язку виконати припис абз.7 ч.З ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Позиція відповідача.

17 травня 2025 року представник відповідача, подав відзив, в якому просив позовні вимоги громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 залишити без задоволення.

Відзив обгрунтовано тим, що 14 березня 2025 року під час перевірки у ІНФОРМАЦІЯ_3 відомостей (персональних даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 .

В абзаці 4 пункту 1частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 11 квітня 2024 № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі- Закон 3633), який набув чинності 18 травня 2024 року, визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 № 2105-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за наявності) у разі перебування за кордоном шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Солдат запасу, ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особливий період, в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП; .

Так відповідно звертаємо увагу суду, що жодна з баз даних (на які посилається позивач) не містить інформації про фактичне місце проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти. Звертаємо увагу, що особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання (і жодна з існуючих баз не містить цієї інформації), але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Заяви, клопотання учасників справи.

07 травня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 09 травня 2025 року. Зобов`язано відповідача надати до суду матеріали про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Сторони у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, натомість позивач через канцелярію суду надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі, представник відповідача у відзиві також просив розглядати справу без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_3 від 19 березня 2025 року № 42 накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно даної постанови: «14 березня 2025 року о 09 год 15 хв під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 ». Солдат запасу ОСОБА_1 який перебуває на військовому обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особливий період, в порушення вимог абзацу 7 частини З статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП» (копія, а.с.9).

14 березня 2025 року на ОСОБА_1 складено протокол за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 48 в якому зазначено, що позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться о 10 год 30 хв 19 березня 2025 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 4 (підпису ОСОБА_1 не міститься), також не міститься і пояснення позивача, та відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання другого примірника протоколу (копія, а.с.31-32)

Згідно витягу з Резерву + ОСОБА_1 перебуває на обліку, дата уточнення даних 28 березня 2025 року (а.с.11).

Згідно витягу сформованого за допомогою автоматизованої системи «Оберіг» вбачається порушення ОСОБА_1 військового обліку: до 21 січня 2022 року, дата звернення: 01 червня 2023 року (а.с.33 зворотної сторінки -34).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, настання адміністративної відповідальності передбачено законодавцем за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Норма вказаної статті є бланкетною нормою, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП.

Так, згідно постанови № 42 від 19 березня 2025 року, ухваленою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_3 . ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000,00 грн.

Відповідачем зазначається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу роз`яснено зміст статті 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законо м має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі), повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 30 хв. "19" березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 4.

Проте копією протоколу № 48 від 14 березня 2025 року це спростовується, оскільки даний протокол не містить ні підпису ОСОБА_1 (а саме що останньому роз`яснялися права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, що повідомлено про дату, час та місце розгляду адміністративного правопорушення, а також отримання другого примірнка ОСОБА_1 ).

Тобто, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення ОСОБА_4 про розгляд адміністративного правпорушення відносно нього о 10 год 30 хв "19" березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 4.

Постанова № 42 від 19 березня 2025 року була відправлена поштовою кореспонденцією, що підтверджується копією конверту (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 ст. 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В супереч викладеному відповідач, ухвалюючи оскаржувану постанову, жодних із зазначених обставин не врахував та не обґрунтував правомірність оскаржуваної постанови.

Відповідач, будучи зобов`язаним доказувати правомірність свого рішення, будь яких доказів щодо його правомірності не надав.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином не повідомлено позивача про час та місце розгляду справи відносно нього о 10 год 30 хв 19 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 4, і таким чином позивача позбавлено права на захист.

Порушення прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що в ході судового розгляду відповідачем жодними належними, достовірним та достатніми доказами не доведено перед судом факту дотримання процесуальних прав позивача, зокрема, не надано жодних доказів дотримання передбаченої статтею 279 та 268 КУпАП процедури розгляду справи.

Вказане означає, що оскаржувану постанова є протиправними та підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розподіл судових витрат між сторонами.

Стаття 132 КАС України передбачає види судових витрат, а саме: судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 7,9,19,90,241,243,245,250,257,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 42 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 19 березня 2025 року, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковником ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Вовківка Кегичівського району Харківської області, ІПН НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

представник позивача: Лавров Володимир Віталійович, місцезнаходження, АДРЕСА_2 ,

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Н.М. Куст