Справа № 200/1141/25
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року Справа№200/1141/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнати протизаконним рішення комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом №3 від 13.02.2025 року щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є протиправним та підлягає скасуванню;

- зобов`язання комісію з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

В обґрунтування позову позивач зазначає, що має не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.07.2022 у справі № 237/1239/22 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірваний шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлено місце проживання та подальше самостійне виховання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Додатковим Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.01.2023 по справі №237/1239/22 вирішено відібрати неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 у матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 13.04.2023 по справі №237/1239/22 розглянута помилка, в Додатковому рішенні від 12.01.2023 та вирішено відібрати неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 у матері ОСОБА_2 з позбавленням батьківських прав.

24.05.2024 ОСОБА_1 оновив свої дані у системі Оберіг+, де встановлено, що він є військозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В червні 2024 року позивач подав заяву від 10.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо надання йому відстрочки від мобілізації

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року по справі №200/6521/24 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду заяви від 10.06.2024 року щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язання розглянути заяву від 10.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, у строк, встановлений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 10.06.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_8 розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, у строк, встановлений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560. Постановою від 28.01.2025 відкрито виконавче провадження 76987385 на виконання Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року по справі №200/6521/24 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, у строк, встановлений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560. та дано 10 робочих днів на виконання. Строк на виконання вимоги державного виконавця закінчився 11.02.2025, але рішення не було виконано.

Позивачем були уточнені позовні вимоги, про що була надана відповідна уточнена позовна заява, а саме уточнено дату заяви яка повинна бути повторно розглянута.

В уточненій позовній заяві позивач зазначив наступне.

17.02.2025 на електронну адресу позивача від ІНФОРМАЦІЯ_7 направлено повідомлення від 14.02.2025 за яким позивачу відмовлено в наданні відстрочки на підставі Протоколу від 13.02.2025 №3 та вказано підстави відмови: у зв`язку з тим, що військовозобов`язаний надав не повний комплект документів. А саме відсутній військово-обліковий документ встановленого зразка, «також до участі в розгляді даної справи судом не залучався ані орган опіки та піклування Курахівської міської ради, ані органі опіки та піклування Мар`їнської міської ради. Військовозобов`язаний наданими документами не довів факт самостійного утримання та виховання дітей віком до 18 років.»

Відповідно до витягу з Протоколу № 3 від 13.02.2025 в графі «Вирішили» підставою для відмови вказано: військовозобов`язаний надав не повний пакет документів та наданими документами не довів факт самостійного утримання та виховання дітей до 18 років».

Вважає, що в Рішенні № 3 від 13.02.2025 та в Повідомленні від 14.02.2025 підстави для відмови в наданні відстрочки відрізняються.

Також вказав, що тричі звертався до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, та тричі отримував відмову з різних підстав.

Вважає, що ним надано вичерпний перелік документів, визначений чинний законодавством.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 10.03.2025 року судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виправлення описки в ухвали Донецького окружного суду від 24.02.2025 у справі № 200/1141/25.

Також ухвалою від 10.03.2025 року судом позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою від 17.03.2025 року продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 12.05.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Відповідач, не погодившись з позовними вимогами, надав відзив на позовну заяву, мотивований наступним.

Під час розгляду заяви від 10.06.2024 року та надісланих документів ОСОБА_1 для отримання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією відповідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ, комісія керувалася вимогами чинного законодавства, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (зі змінами), комісією було прийняте рішення відмовити у наданні відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією відповідно до пункту 4 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивачем надано неповний пакет документів (відсутній військово-обліковий документ встановленого зразку), той, що надав ОСОБА_1 сформований через особистий кабінет «Резерв +» вважається недійсним, так як в ньому відсутні відомості.

Військовозобов`язаний повинен був особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 являється порушником правил військового обліку у зв`язку з ненаданням до ІНФОРМАЦІЯ_10 у семиденний строк інформацію про зміну персональних даних (невідоме фактичне місце проживання).

Також позивачем та відповідачем надані пояснення та докази по справі які долучені до матеріалів справи.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Як зазначено позивачем та визнається відповідачем, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 10.06.2024 про надання відстрочки від мобілізації.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі № 200/6521/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду заяви від 10.06.2024 року щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язання розглянути заяву від 10.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, у строк, встановлений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 10.06.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_8 розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, у строк, встановлений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560.

Як встановлено судом з матеріалів справи № 200/1141/25, 2 відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянуто заяву позивача про надання відстрочки від призову під час мобілізації від 10 червня 2024 року.

Протоколом засідання комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період від 13.02.2025 № 3 розглянуто заяву позивача від 10.06.2024 та відмовлено останньому у наданні відстрочки від призову під час мобілізації.

Відмову мотивовано тим, що позивач надав неповний пакет документів та наданими документами не довів факт самостійного утримання та виховання дітей віком до 18 років. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.92 (далі Закон № 2232) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України і діє на теперішній час.

Згідно з частиною десятою статті 1 Закону № 2232 громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону № 3543 мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

На підставі частини першої статті 22 Закону № 3543 громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;

- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Відповідно пункту 4 частини 1 статті 23 цього Закону (в редакції чинній на час подання заяви позивачем про надання відстрочки) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який, зокрема, визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі Порядок № 560).

Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з пунктом 58 Порядку № 560 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою від 10.06.2024) за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Як визначено пунктом 60 Порядку № 560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

У разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів.

Норми Порядку № 560 свідчать, що розгляд заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відноситься до дискреційних повноважень відповідача, оскільки до його компетенції відноситься як розгляд документів, що підтверджують право на відстрочку, так і надання оцінки законності підстав для відстрочки з направленням відповідних запитів до органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку тощо.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, повинен був прийняти певне рішення за наслідком її розгляду, адже відстрочка/відмова у відстрочці передбачає її письмове оформлення.

Індивідуальний акт державного органу - це юридична форма рішення суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк і цей акт породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Враховуючи наведене, суд першочергово надає оцінку твердженням відповідача, викладеним у Протоколі від 13.02.2025 № 3, як індивідуальному акті суб`єкта владних повноважень.

14.02.2025 року відповідачем на підставі вказаного вище протоколу направлено позивачу повідомлення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації № 15/145 у зв`язку з тим, що військовозобов`язаний надав не повний комплект документів. А саме відсутній військово-обліковий документ встановленого зразку, «також до участі в розгляді даної справи судом не залучався ані орган опіки та піклування Курахівської міської ради, ані органі опіки та піклування Мар`їнської міської ради. Військовозобов`язаний наданими документами не довів факт самостійного утримання та виховання дітей віком до 18 років.

Разом з тим, Протоколі від 13.02.2025 № 3 комісією вказано, щодо відсутності військово-облікового документа встановленого зразка.

Крім того, вказано, що позбавлення батьківських прав передбачає, що той з батьків, якого позбавили цих прав, повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх. Такої вимоги військовозобов`язаний не вимагав, що є порушенням прав дітей. Судом до участі в розгляді даної справи судом не залучався ані орган опіки та піклування Курахівської міської ради, ані органі опіки та піклування Мар`їнської міської ради.

З цього приводу, суд зазначає наступне.

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.07.2022 року у справі №237/1239/22 розірваний шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31.07.2007 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1213 відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Встановлено місце проживання та подальше самостійне виховання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_12 та неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_13 з ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру судових рішень вказане рішення суду набрало законної сили 09 серпня 2022 року.

Додатковим рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.01.2023 у справі № 237/1239/22 вирішено відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 у матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.

Вказане додаткове рішення набрало законної сили 14.02.2023.

Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 13.04.2023 у справі № 237/1239/22 виправлено описку у додатковому рішенні Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.01.2023 у справі № 237/1239/22.

Викладено другий абзац додаткового рішення в наступній редакції:

«Відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 у матері ОСОБА_2 з позбавленням її батьківських прав.»

Вказана ухвали набрала законної сили 13 квітня 2023 року.

Отже, вказані рішення були чинними на час як зврнення позивача із заявою від 10.06.2024, так і на час прийняття відповідачем рішення, оформленого протоколом № 2 від 13.02.2025.

Суд зазначає, що відповідно до відомостей з ЄДРСР ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.01.2025 у справі № 237/1239/22 відкрито провадження у справі за заявою Курахівської міської ради Покровського району Донецької області про перегляд рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Разом з тим, на час розгляду справи, рішення по суті позовних вимог судом не прийнято.

Отже, надані позивачем до його заяви рішення Мар`їнського районного суду Донецької області були чинним на час прийняття відповідачем рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період (Протокол від 13.02.225 № 3).

Відповідно до приписів ст. 129-1 Контитуції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, посадові особи відповідача не вправі надавати оцінку висновкам суду, викладеним у рішенні, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Порядком № 560 (у редакції, чинній на момент первинного звернення позивача із заявою від 10.06.2024) було визначено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону: свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим, або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або рішення суду про визнання одного із батьків безвісти відсутнім, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України).

Вказані норми були незмінним і на час прийняття відповідачем спірного рішення.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що позивачем надано достатні докази на підтвердження самостійного виховання неповнолітніх дітей.

Щодо ненадання військово-облікового документа встановленого зразка.

Суд зазначає, що ухвалою від 17 березня 2025 року витребував у відповідача усі документи, які стали підставою для прийняття спірного рішення, оформленого протоколом №3 від 13.02.2025 року та відмові позивачу у наданні відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на підставі його заяв від 10.06.2024 та заяву позивача від 10.06.2024 року з усіма додатками.

На виконання вказаної ухвали суду відповідачем надано заву позивача від 13.02.2025.

Втім, суд зазначає, що заява позивача від 10.06.2024 була предметом розгляду у справі № 200/6521/24.

Разом з тим, як встановлено судом з програмного забезпечення КП «Діловодство спеціалізованого суду», позивачем додавалась заява від 10.06.2024 до матеріалів справи № 200/6521/24.

Разом з тим, військово-обліковий документ у додатках до заяви не зазначено.

Суд зазначає, що пунктом 58 Порядку № 560 (у редакції, чинній на момент первинного звернення позивача із заявою від 10.06.2024) було визначено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого вони розміщуються. До відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Таким чином, на момент первинного звернення позивача із заявою від 10.06.2024 надання військово-облікового документа до заяви про надання відстрочки від мобілізації не вимагалось.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 грудня 2024 року № 1558 пункт 58 Порядку № 560 та викладено у новій редакції, зокрема: «За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.»

Втім, заяву позивача від 10.06.2024 було розглянуто відповідачем лише 13.02.2025 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року по справі №200/6521/24.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що відповідач мав розглядати заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період відповідно до чинного на момент звернення позивача законодавства.

З огляду на наведене, суд доходить до висновку про протиправність спірного рішення, та, як наслідок, його скасування.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві, суд зазначає наступне.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок № 1487) та визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Отже, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В той же час, обов`язок "особисто повідомити" та "особисто прибути" не є тотожнім у спірних правовідносинах.

Також Порядком № 1487 не передбачено обов`язку особистого прибуття військовозобов`язаних до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для повідомлення про зміни їх сімейного стану, стану здоров`я тощо, а також обов`язку особистого прибуття до ТЦК для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п.19 Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно п.4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) громадяни, які ухиляються від військового обліку, навчальних (перевірочних) або спеціальних зборів, від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, несуть кримінальну відповідальність.

Тобто, порушення позивачем вимог правил військового обліку може мати наслідком настання відповідальності, однак це не може бути підставою для не розгляду по суті його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Крім того, як встановлено судом з відповіді Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 10.03.2025 № 48/3956, відповідач звернувся до вказаного відділу поліції із відповідною заявою про порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію лише 17.02.2025, тобто, після прийняття спірного рішення.

Згідно з пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених устатті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Отже, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В той же час, обов`язок "особисто повідомити" та "особисто прибути" не є тотожнім у спірних правовідносинах.

Також Порядком № 1487 не передбачено обов`язку особистого прибуття військовозобов`язаних до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для повідомлення про зміни їх сімейного стану, стану здоров`я тощо, а також обов`язку особистого прибуття до ТЦК для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Решта доводів сторін висновки суду не змінюють.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що спірним Протоколом № 3 від 13.02.2025 було прийнято рішення також щодо інших осіб, які не є стронами в цій справі.

Таким чином, спірний протокол підлягає скасування в частині, яка стосується позивача.

Крім того, суд зазначає, що розгляд заяв військовозобов`язаних про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період віднесено до дискреційних повноважень відповідача.

Таким чином, суд не вправі перебирати на себе повноваження відповідача та зобов`язувати його прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від мобілізації.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне змінити обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права та частково задовольнити позовні вимоги шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом № 3 від 13.02.2025 року в частині відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти відповідне рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

Суд зазначає, що саме такий спосіб захисту буде належним та достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що підставою звернення до суду стали неправомірні дії відповідача, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Керуючись Конституціє України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом № 3 від 13.02.2025 року в частині відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 10.06.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти відповідне рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 12 травня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська