Справа № 456/1238/25
Суддя: Писарев О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1238/25
Провадження № 2-а/456/32/2025
РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Писарева О.Ю.,

при секретарі судового засідання Стасів О.Я.,

з участю представника позивача Андрейківа Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Стрий адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 1-го взводу 2-ї роти 3 батальйону ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції Дорош Петро Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції УПП у Львівській області серії ЕНА №4147582 від 25.02.2025 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 20400 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.02.2025 о 14:31 год. позивач повертався з м. Львова, на трасі Київ-Чоп (557км) в с. Солонка його було зупинено інспектором поліції УПП у Львівській області старшим лейтенантом Дорош П. В. за перевищення швидкості на 14 км, та складено постанову серії ЕНА №4147528 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Однак позивач вважає таку постанову незаконною, мотивуючи свою позицію тим, що в резолютивній частині постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що вона вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Як свідчить трек відстеження відправлень Укрпошти, лист, в якому містилась апеляційна скарга позивача на спірне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025, за №105 був прийнятий поштовим відділенням 31.01.2025, а тому жодних термінів на оскарження даної постанови позивач в жодному разі не порушував. Згідно листа Львівського апеляційного суду від 03.02.2025, апеляційна скарга позивача на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.01.2025 у справі №456/6575/24, на адресу Львівського апеляційного суду надійшла 03.02.2025 та їй присвоєно вхідний номер 1872Вх. За таких обставин слід стверджувати, що постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 в законну силу не вступила.

Представник позивача адвокат Андрейків Юрій Ярославович в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задоволити їх у повному обсязі.

Від представника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 25.02.2025 року близько 14 год. 31 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 557 км. (с. Солонка) Позивач керуючи транспортним засобом SKODA ОСТАVІА реєстраційний номер НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження руху більш, як на 20 км/год, а саме рухався в населеному пункті зі швидкістю 74 км/год, при дозволених 50 км/год. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості Тrucam Lti 20/20 ТС008380 та керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом терміном на 1 рік від 27.01.2025 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП Поліцейський Управління виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За правилами ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено судом, позивача піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 20400 грн за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з пп. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

За приписами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункти 2.1 а), 2.4 а) ПДР зобов`язують водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачкою порушення ПДР відповідними доказами.

За правилами ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Частина 4 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно підвідомчості відносяться ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4147582 від 25.02.2025 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн. за те, що він 25.02.2025 о 14.31 в с. Солонка, дорога М06 Київ-Чоп 557 км рухався зі швидкістю 74 км/год у населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год та керував ТЗ будучи позбавленим права керування транспортними засобами терміном на 1 рік від 27.01.2025 Стрийським міськрайонним судом Львівської області, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ /а.с. 7/.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 у справі №456/6575/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до долучених до матеріалів справи квитанції Укрпошти та трекінгу поштового відправлення №105 /а.с. 5/, 31.01.2025 на адресу Львівського апеляційного суду було скеровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 у справі №456/6575/24. Відповідно до цього ж трекінгу, апеляційну скаргу було вручено Львівському апеляційному суду 03.02.2025.

З копії супровідного листа Львівського апеляційного суду від 03.02.2025 вих.№02.10/15/2025, адресованого Стрийському міськрайонному суду Львівської області, вбачається, що відповідно до ст. 249 КУпАП, Львівський апеляційний суд скерував апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 року у справі №456/6575/24 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП для приєднаня до матеріалів справи та виконання вимог ст. 288 КУпАП.

Суд звертає увагу, що Львівським апеляційним судом не було повернуто апеляційну скаргу скаржнику, а було скеровано у суд першої інстанції, для долучення до матеріалів справи та скерування до апеляційного суду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 задоволено, постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови відповідач посилається на те, що станом на дату винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА №4147582 від 25.02.2025 постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 у справі №456/6575/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, набрала законної сили.

Суд з такими аргументами відповідача не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Статтею 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Згідно з положеннями ст. 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 31.01.2025 скерував апеляційну скаргу на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 у справі №456/6575/24 на адресу Львівського апеляційного суду.

З копії супровідного листа Львівського апеляційного суду від 03.02.2025 вих.№02.10/15/2025 вбачається, що 03.02.2025 вказана апеляційна скарга перебувала в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, позивачем було дотримано 10-денний строк на оскарження постанови та постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 у справі №456/6575/24 не набрала законної сили.

Однак позивач подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а не через суд першої інстанції як це передбачено статтею 294 КУпАП.

В той же час, дана обставина не вплинула на набрання законної сили постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 у справі №456/6575/24, оскільки суд апеляційної інстанції прийняв апеляційну скаргу та перенаправив її за належністю до суду першої інстанції, не повертаючи такої.

Факт дотримання строків на оскарження постанови позивачем підтверджується і постановою Львівського апеляційного суду від 21.03.2025 у справі №456/6575/24, якою факт пропуску строку подання апеляційної скарги чи інші порушення щодо її подання не встановлені.

Із врахуванням наведеного, станом на дату винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА №4147582 від 25.02.2025 постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 у справі №456/6575/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, не набрала законної сили, оскільки була оскаржена в апеляційному порядку та, в подальшому, скасована. А відтак, позивач станом на 25.02.2025 не був позбавлений права керування транспортними засобами та прагнення його до відповідальності постановою серії ЕНА №4147582 за керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами є протиправним.

Більше того, суд звертає увагу, що постановою Львівського апеляційного суду від 21.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 задоволено, постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року в справі №460/1984/20 висловлено позицію, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Таким чином, скасована судом апеляційної інстанції постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2025 у справі №456/6575/24 не породжує жодних правових наслідків з моменту її ухвалення та не може слугувати підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

У відзиві відповідач покликається на те, що, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4147582 за ч. 4 ст. 126 КУпАП була винесена інспектором УПП у Львівській області ДПП 25.02.2025. Інспекторами управління було встановлено що позивач позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідно до реєстру судових рішень. Відповідно до даних інформаційного порталу Судової влади України, вбачається, що станом на 25.02.2025 року що справа № 456/6575/24 не оскаржувалась, і це очевидно, адже, апеляційну скаргу на вищезгадану постанову було подано представником позивача до Львівського апеляційного суду 13.03.2025 року, тобто через 16 днів після винесення оскаржуваної постанови.

Щодо зазначеного вище твердження відповідача, суд зазначає, що зазначена на інформаційному поталі Судової влади України дата «13.03.2025» - це дата надходження до Львівського апеляційного суду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з суду першої інстанції, а не дата подання апеляційної скарги.

Крім того, в своєму відзиві відповідач наголошує на порушенні позивачем швидкісного режиму та що відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 122 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн., оскільки санкція ч.4 ст.126 КУпАП передбачає більш сувору міру покарання ніж санкція ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд зазначає, що в судовому засіданні представником позивача не заперечувався факт перевищення швидкості позивачем.

Однак в оскаржуваній постанові від 25.02.2025серії ЕНА № 4147582 зазначено, що ОСОБА_1 порушив тільки п.2.1.а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказана постанова не містить ані посилання на порушення пункту 124 Правил дорожнього руху, відповідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, ані кваліфікації дій позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказаних обставин суд позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року, заява N 36673/04 у справі "Малофєєва проти Росії", де суд констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

За вказаних обставин оскаржувана постанова від 25.02.2025серії ЕНА № 4147582 підлягає скасуванню в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому постанову від 25.02.2025серії ЕНА № 4147582 слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа № 543/775/17), розмір судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення, за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 605,60 грн.

Оскільки, при подачі адміністративного позову, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1215,00 грн., то суд звертає увагу, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадку внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.77,229,268-271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4147582 від 25.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Представник позивача: Андрейків Юрій Ярославович, місцезнаходження: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Б.Хмельницького, 64/73.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.05.2025.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев