Справа № 140/12732/24
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/12732/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області, відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ №129-0 від 27.09.2024 Державної екологічної інспекції у Волинській області «Про звільнення ОСОБА_2 » з 30.09.2024;

2) поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами - старшого державного інспектора з охорони природнього навколишнього середовища Волинської області з 27.09.2024;

3) стягнути з Державної екологічної Інспекції у Волинській області середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме за період з 27.09.2024 по дату ухвалення судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, позивача було звільнено з посади заступника начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами старшого державного інспектора з охорони природнього навколишнього середовища Волинської області згідно з п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу». Як зазначає позивач, в порушення вимог частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» йому не було запропоновано наявну вакантну рівнозначну посаду державної служби.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та пояснив, оскільки позивач відмовився від запропонованого йому переведення на жодну із запропонованих посад.

Дослідивши письмові докази по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на державній службі, обіймаючи посаду заступника начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами старшого державного інспектора з охорони природнього навколишнього середовища Волинської області.

Передумовою для звільнення ОСОБА_1 був наказ Державної екологічної інспекції у Волинській області №76 від 28.08.2024 «Про введення в дію та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Волинській області на 2024 рік» та попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 від 28.08.2024.

28.08.2024 позивача було попереджено про наступне вивільнення, а також повідомлено, що запропонувати іншу рівнозначну посаду державної служби немає можливості, тому запропоновано нижчу посаду державної служби, а саме головного спеціаліста з питань цивільного захисту та охорони праці сектору забезпечення діяльності, цивільного захисту та охорони праці Державної екологічної інспекції у Волинській області з посадовим окладом 10 309 грн. Із попередженням ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на повідомлення про наступне вивільнення.

Наказом Державної екологічної інспекції у Волинській області від 27.09.2024 №129-О «Про звільнення ОСОБА_2 » звільнено ОСОБА_1 , заступника начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами - старшого державного інспектора з охорони природнього навколишнього середовища Волинської області, 30.09.2024 відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України ««Про державну службу», у зв`язку із скороченням посади державної служби, внаслідок введення в дію нової структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Волинській області, з припиненням державної служби.

Не погоджуючись із зазначеним наказом, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відносини публічної служби є предметом конституційного та адміністративного права. Підстави виникнення, проходження і припинення служби визначені не трудовим, а спеціальним законодавством, за приписами якого повинні розглядатися спори з участю публічних службовців. Так, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889), якщо інше не передбачено законом відповідно до частини другої статті 5 Закону №889.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальйодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних цослуг: 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства: 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням: 6) управління персоналом державних органів: 7) реалізації інших повноважень державного органу визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про державну службу» цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

За приписами частини третьої статті 5 Закону №889 дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є засобом одностороннього припинення відносин державної служби, який можливий за наявності законодавчо визначених підстав.

Статтею 87 Закону №889 визначені підстави припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону № 889 однією з таких підстав є, зокрема, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців.

Підставою для прийняття наказу №129-О від 27.09.2024 стало скорочення посади державної служби, внаслідок введення в дію нової структури та штатного розпису.

Відповідно до частини третьої статті 87 Закону №899, суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Одночасно з попередженням про звільнення па підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Згідно пункту шостого частини першої статті 2 Закону №889, рівнозначною посадою є посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

У зв`язку з введенням структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Волинській області на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889 28.08.2024 ОСОБА_1 вручено попередження про наступне вивільнення з одночасним пропонуванням вакантних посад державної служби, а саме у зв`язку із неможливістю запропонувати іншу рівнозначну посаду державної служби, тому запропоновано нижчу посаду державної служби, а саме головного спеціаліста з питань цивільного захисту та охорони праці сектору забезпечення діяльності, цивільного захисту та охорони праці Державної екологічної інспекції у Волинській області з посадовим окладом 10 309 грн. Із попередженням ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на повідомлення про наступне вивільнення.

Відповідно до частини третьої статті 87 Закону №889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини 1 цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини 1 статті 87, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.

При цьому, вжите у частині третій статті 87 Закону №889-VIII слово «може», означає, що на суб`єкт призначення або керівника державної служби не покладається обов`язок з працевлаштування працівників, що вивільняються. Вирішення питання пропонувати державному службовцю вакантну посаду чи ні законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення не зобов`язаний був пропонувати позивачу іншу рівноцінну посаду державної служби, а в разі відсутності такої - іншу роботу (посаду державної служби) у цьому державному органі.

При цьому, суд вважає, що на момент виникнення спірних правовідносин у Державній екологічній інспекції у Волинській області був відсутній обов`язок пропонування позивачу іншу рівнозначну посаду, оскільки у Законі України «Про державну службу» повністю врегульовано питання надання пропозицій інших рівнозначних посад шляхом надання дискреційних повноважень роботодавцю, що свідчить про відсутність необхідності застосування норм Кодексу законів про працю України.

Аналогічна правова позиція щодо тлумачення частини 3 статті 87 Закону №889-VIII міститься у постановах Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №640/11024/20, від 14.09.2022 № 240/4600/21.

Тобто, суб`єкт призначення виконав усі залежні від нього дії, встановлені нормами чинного законодавства, щодо пропонування державному службовцю іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, однак позивач не погодився на переведення на жодну з запропонованих посад, тобто очевидно, що на зайняття будь-якої іншої посади позивач не був згоден.

Суд звертає увагу, що серед вакантних посад, вакантна посада, яку позивач хотів обіймати, була відсутня.

Законодавством передбачено право суб`єкта призначення пропонувати нижчу вакантну посаду державному службовцю, що і було враховано Державною екологічною інспекцією у Волинській області при наданні пропозицій вакантних посад позивачу.

Таким чином, ОСОБА_1 не скористався наданим йому законодавством правом, гарантованим статтею 2 КЗпП України, про залишення на роботі і переведення його на іншу посаду.

Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 87 Закону № 889 державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Враховуючи те, що позивача було повідомлено у письмовій формі з попередженням про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису не пізніше ніж за 30 календарних днів до звільнення, і одночасно запропоновано вакантні посади, що відповідали його професійній підготовці та професійному рівню, від переведення на які останній відмовився, продовження проходження державної служби позивачем стало неможливим.

Підсумовуючи вищенаведене, суд встановив, що ДПС України було дотримано визначену спеціальним законом процедуру припинення державної служби позивача.

Всі досліджувані обставини у справі дають право суду стверджувати про правомірність винесеного наказу Державної екологічної інспекції у Волинській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 27.09.2024 №129-О.

Як зазначено у частині першій статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, покладений на них обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність їх дій та рішень, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер