Справа № 340/1446/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1446/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П, розглядаючи у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

ОСОБА_1 (надалі позивачка) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 50 від 07.02.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 період роботи з 27.03.2006 по 06.06.2013 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30.01.2025.

В обґрунтування позову зазначає, що вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 30.01.2025 із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», маючи необхідний пільговий трудовий стаж за Списком №2. Натомість відповідач рішенням №50 від 07.02.2025 їй відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Також зазначалось, що до страхового стажу позивачки, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах не враховано період з 27.03.2006 по 06.06.2013 згідно довідки №28/04 від 27.01.2025, оскільки в довідці записано лише «…денного стаціонару для психічно хворих» (назва структурного підрозділу), в витягах атестацій №66 від 01.07.2003 та №93 від 19.06.2008 назви структурних підрозділів інші. Позивачка вважає відмову незаконною та просить суд скасувати рішення № 50 від 07.02.2025.

Ухвалою судді від 10.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

ГУ ПФУ в Харківській області (надалі відповідач) подано відзив на позов про заперечення позовних вимог, оскільки позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи за Списком №2. Також відповідач зазначив, що у документах на підтвердження пільгового стажу за спірний період були виявлені певні протиріччя, зокрема, що документи, надані позивачкою на підтвердження пільгового стажу за спірний період, містять неточності, а саме невідповідність назви структурного підрозділу, зазначеного у довідці №28/04 від 27.01.2025 та витягах атестацій №66 від 01.07.2003 та №93 від 19.06.2008 (а.с.37-38).

У період 27.03.2025, 11.04.2025 суддя Казанчук Г.П. тимчасово не здійснювала правосуддя у зв`язку з перебуванням на навчанні, 30.04.2025 у відпустці та 08.05.2025 на навчанні.

Дослідивши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 30.01.2025 про призначення пенсії (а.с.39).

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, згідно із яким, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Заяву позивачки разом із додатками скеровано до ГУ ПФУ в Харківській області для розгляду.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 07.02.2025 №50 відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 через відсутність необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період з 27.03.2006 по 06.06.2013 згідно довідки №28/04 від 27.01.2025, оскільки в довідці записано лише «…денного стаціонару для психічно хворих» (назва структурного підрозділу), в витягах атестацій №66 від 01.07.2003 та №93 від 19.06.2008 назви структурних підрозділів інші (а.с.40). В рішенні зазначено, що страховий стаж позивачки за Списком №2 складає 6 років 8 місяців 10 днів (надалі спірне рішення, а.с.40).

Отже правомірність та законність рішення про відмову у призначенні пенсії є предметом даного спору, який передано на вирішення адміністративного суду.

На час вирішення питання про підтвердження стажу та призначення позивачці пенсії їй був 51 рік.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.

У постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18 Верховний Суд зазначив, що ''пенсія за віком'' - це свого роду ''державний депозит'' (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера після досягнення певного віку.

Суд вважає, що зазначений правовий висновок необхідно розповсюдити також і на ''пенсії за віком на пільгових умовах''.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У частині 1 статті 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок - №637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, застосуванню вказаного Порядку №637 має встановлення факту відсутності необхідного запису у трудовій книжці.

У спірному рішення вказано про неврахування період роботи позивачки з 27.03.2006 по 06.06.2013 за довідкою №28/04 від 27.01.2025.

Трудова книжка позивачки НОМЕР_1 , окрім інших записів, містить записи:

''Кіровоградська обласна психіатрична лікарня''

- № 8 від 27.03.2006 переведена на посаду молодшої медсестри (санітарки) денного стаціонару для психічно хворих, з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2;

- №9 від 19.06.2008 за результатами атестації робочих місць підтверджене право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 (наказ №93 від 19.06.2008);

- №10 на підставі розпорядження голови Кіровоградської обласної ради від 18.07.2009 р. №180-гр Кіровоградську обласну психіатричну лікарню перейменовано на Комунальний заклад "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня";

- №11 від 07.06.2013 за результатами атестації робочих місць підтверджене право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 (наказ №33 від 07.06.2013) (а.с.11-13).

Отже, як на думку суду, вказані записи у трудовій книжці підтверджують факт роботи на займаній посаді та проведення атестації робочого місця позивачки.

Згідно з частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України, статтею 62 Закону №1788-XII, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В силу пунктів 1, 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до частини 1 статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (посадою) за результатами атестації умов праці, що полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці (після 21.08.1992 року).

Судом встановлено, що позивачка надав відповідачу копію трудової книжки, де міститься запис про те, що вона з 27.03.2006 переведена на посаду молодшої медсестри (санітарки) денного стаціонару для психічно хворих, з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2. Відповідно до іншого запису трудової книжки 19.06.2008 позивачці за результатами атестації робочих місць підтверджено пільговий пенсійний Список №2.

Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.01.2025 №30/04, позивачка у період з 27.03.2006 по 02.08.2016 та з 03.08.2016 по 19.04.2020 виконувала безпосередньо обслуговування психічно хворих за посадою молодша медична сестра (санітарка) денного стаціонару для психічно хворих. Зазначена посада передбачена Списком №2 розділу XXIV (в т.ч. підрозділ 24в) Постанов Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" та від 24 червня 2016 року № 461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (а.с.14).

Стаж роботи на займаній посаді становить відповідно 10 років 04 місяці 25 днів та 3 роки 08 місяців 16 днів.

Отже, відповідно до зазначеної довідки позивачка дійсно працювала впродовж повного робочого дня у шкідливих умовах праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Страховий пільговий стаж позивачки підтверджений записами трудової книжки та довідками (в т.ч. уточнюючою особливий характер робіт) роботодавця (а.с.14, 17), що відповідачем не спростовано.

Суд звертає увагу на те, що незважаючи на зміни в назві структурної одиниці підрозділу умови і характер праці (робота, обов`язки, місця їх виконання та шкідливі умови праці) на цьому робочому місці не змінювались.

З огляду на казані вище письмові докази та записи трудової книжки судом встановлено, а відповідачем не спростовано виконання позивачкою робіт з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 протягом спірного періоду, відтак пільговий стаж роботи позивача за період, не визнаний відповідачем, підлягає зарахуванню.

Відповідачем не надані будь-які докази того, що позивач не був зайнятий на відповідних роботах протягом повного робочого дня, тоді як з документів, наявних у справі, такий висновок зробити неможливо.

Разом з тим, витяг з атестації №66 від 01.07.2003, на який відповідач посилається у спірному рішенні, не застосовується до спірного періоду позивачки.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 по справі №687/975/17 зроблений правовий висновок про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Також Верховний суд України у постанові по справі № 754/14898/15-а зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших формальних документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Таким чином, на час звернення із заявою до відповідача період роботи позивачки з 27.03.2006 по 06.06.2013 відносився до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з підпунктом "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зважаючи на це, наявний дійсний пільговий стаж позивачки у сукупності перевищує необхідні 10 років, а відтак відповідач має усі підстави для призначення позивачу пільгової пенсії.

Оскільки у цій справі відповідач прийняв необґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії, мотивоване відсутністю необхідного стажу, а суд прийшов до висновку про підтвердження зазначеного стажу, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування необґрунтованого рішення.

Крім визнання спірного рішення протиправним, представник позивача просив суд зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком та призначити пенсію за віком.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повноваження щодо призначення пенсії, обрахунок страхового і пільгового стажу та обрахунок розміру пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, а тому суд своїм рішенням не може втручатись у дискрецію пенсійного органу.

Водночас, у зв`язку із необхідність надання позивачу ефективного судового захисту, суд вирішив вийти за межі позовних вимог і зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2025 про призначення пільгової пенсії та вирішити питання про її призначення, з урахуванням висновків суду щодо необхідності зарахування до спірних періодів. Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки судом обрано інший спосіб захисту порушеного права позивача.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1212 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.28), в той час як необхідно було сплатити 1211,20 гривень.

Враховуючи положення статей 139 КАС України та часткове задоволення позову (судом обрано інший спосіб захисту порушеного права позивача) суд дійшов висновку про те, що на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у повному розмірі 1211,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, 5, Держпром, 3під., 2 пов., м. Харків, 61000; ) про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №50 від 07.02.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зарахуванням до пільгового стажу період роботи з 27.03.2006 по 06.06.2013.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК