Справа № 400/1187/25
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 р. № 400/1187/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаЦентральної військово-лікарської комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України, вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133,
провизнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, оформленої протокольним рішенням від 28.12.2024 №9138, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України (далі відповідач, Центральна ВЛК), в якому просить:

- визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду скарги представника ОСОБА_1 адвоката Алфімова О.В. від 08.11.2024 року про перегляд рішення Регіональної ВЛК № 2450 від 22.05.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України, оформлену протокольним рішенням від 28.12.2024 року № 9138 в частині встановлення причинного зв`язку між отриманими травмами, пораненнями та причиною смерті ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України Міністерства оборони України повторно розглянути питання стосовно встановлення причинного зв`язку між отриманими травмами, пораненнями та причиною смерті ОСОБА_2 , що підтверджується військово обліковими та медичними документами, оскільки отримані ним ТРАВМИ, ПОРАНЕННЯ, ЯКІ ПРИЗВЕЛИ ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Ухвалою від 12.02.2025 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що ОСОБА_1 є дружиною сержанта 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок мінно-вибухової травми в районі населеного пункту Давидів Брід, Бериславського району, Херсонської області. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 162 від 15.03.2023 року та довідки про причину смерті, причиною смерті ОСОБА_2 13.03.2023 року є чисельні переломи кісток скелету. Згідно витягу з протоколу № 2450 від 22.05.2023 року засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв травми сержанта ОСОБА_2 1980 р.н. «Ушкодження внаслідок військових дій, спричиненні іншими видами вибухів та уламків. Чисельні переломи кісток скелету (13.03.2023)», що підтверджено медичними та військово обліковими документами, свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 20.03.2023 року, лікарським свідоцтвом про смерть № 162 від 15.03.2023 року травми , які призвели до смерті, одержані в результаті нещасного випадку, так пов`язані з проходженням військової служби. Зазначене рішення позивачем було оскаржено до Центральної ВЛК, яка надала відповідь від 28.12.2024 року із доданим до неї Витягом з протоколу засідання Центральної ВЛК № 9138 від 28.12.2024 року, у якому відмовлено у задоволенні заяви про скасування постанови військово-лікарської комісії № 2450 від 22.05.2024 року.

Позивач вважає, що Центральною ВЛК не досліджено всю наявну документацію, яка свідчить про обставини смерті сержанта, не враховано зазначену у скарзі інформацію, постановлено рішення спираючись на зазначене у довідці про причину смерті № 162 від 15.03.2023 року захворювання та на свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 20.03.2023 року. З огляду на зазначене, вважає протокол засідання Центральної ВЛК № 9138 від 28.12.2024 року такими, що не враховують усіх обставин загибелі ОСОБА_2 .

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем через його кабінету у підсистемі «Електронний суд» 13.02.2025 року.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2024 року у справі № 640/22958/21 дійшов висновку, що довідка про доставку електронного листа є допустимим доказом, що підтверджує вручення стороні судового рішення, надісланого в електронній формі.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, цінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Згідно довідки Ф-5 № 656 від 29.03.2023 року ОСОБА_2 перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 16.04.2022 року по 13.03.2023 року.

14.03.2023 року за вих. № 2333 ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу позивача надіслано сповіщення сім`ї про те, що її чоловік сержант 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роги Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок мінно-вибухової травми в районі населеного пункту Давидів Брід Бериславського району Херсонської області.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 162 від 15.03.2023 року та довідки про причину смерті, причиною смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є чисельні переломи кісток скелету.

Згідно витягу з протоколу № 2450 від 22.05.2023 року засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Травми сержанта ОСОБА_2 , 1980 р.н. «Ушкодження внаслідок військових дій. спричинені іншими видами вибухів та уламків. Чисельні переломи кісток скелету (13.03.2023)», що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 20.03.2023 року, лікарським свідоцтвом про смерть № 162 від 15.03.2023 травми, які призвели до смерті, одержані в результаті нещасного випадку ,так, пов`язані з проходженням військової служби.

Позивач не погоджуючись з вищевказаним висновком 18 Регіональної військово-лікарської комісії та вважаючи, що причинний зв`язок травми, яка призвела до смерті її чоловіка ОСОБА_2 повинен бути сформульований таким чином: «Травма, поранення, які призвели до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини».

08.11.2025 року позивач через представника, адвоката Алфімова О.В., оскаржила висновок 18 Регіональної ВЛ,. викладений протокольним рішенням № 2450 від 22.05.2023 року, до Центральної ВЛК.

За результатами розгляду наданих документів, на засіданні військово-лікарської комісії Центральної ВЛК 28.12.2024 року прийнято нову постанову про причинний зв`язок травми та причини смерті сержанта ОСОБА_2 згідно вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за року № 1109/15800, зі змінами.

Зазначену постанову комісії оформлено протоколом № 9138 від 28.12.2024 року.

Згідно Витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної ВЛК від 28.12.2024 року № 9138 травми сержанта ОСОБА_2 : «Чисельні переломи кісток скелету», які послужили причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про причину смерті № 162 від 15.03.2023 року Херсонського обласного бюро судово-медичної експертизи, свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 20.03.2023 року Капітанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Капітанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.04.2023 року № 65 травми, одержані в результаті нещасного випадку (вибух), які призвели до смерті, та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

У вищевказаному витязі також зазначено, що за результатами розгляду наданих копій військово-облікових та медичних документів сержанта ОСОБА_2 , підстав для задоволення вимог згідно скарги від 08.11.2024 року щодо перегляду постанови про причинний зв`язок травм, які послужили причиною смерті ОСОБА_2 , оформленої протоколом 18 Регіональної ВЛК від 22.05.2023 року № 2450 на формулювання: «Травма, поранення, які призвели до смерті. ТАК. пов`язані із захистом Батьківщини» не встановлено.

Таким чином, при перегляді причинного зв`язку травми, поранення, та причини смерті ОСОБА_2 , комісія Центральної ВЛК не вбачає, що смерть останнього настала саме під час захисту Батьківщини.

Не погоджуючись з постановою Центральної ВЛК, оформленою протоколом засідання комісії № 9138 від 28.12.2024 року, позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011 дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону № 12011 вдова (вдівець) загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік) військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - особи з інвалідністю з дитинства, батьки військовослужбовця, які перебували на його утриманні, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

Згідно із ст. 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за № 1109/15800, затвердженого Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно п. 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402 основним завданнями військово-лікарської експертизи є, серед іншого: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

В силу пп. 2.4.5 п. 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право: приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).

Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19. У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення. (п. 21.3 глави 21 розділу І Положення № 402)

Так, згідно п. 21.7 глави 21 розділу І Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Водночас, абз. 3 п. 21.8 глави 21 розділу І Положення № 402 передбачає, що прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Аналіз вищевикладених норм свідчить, що наявність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або акта про нещасний випадок є обов`язковим для прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва).

У відповідності до пункту 2.3.1. частини 2.3. Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Згідно з пунктом 21.30 розділу ІІ Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва),яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення № 402.

Як встановлено судом з наданих матеріалів та підтверджується відповідачем, на розгляд 18 Регіональної військово-лікарської комісії не було надано довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Як вбачається із довідки-доповіді Військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, військовослужбовця сержанта ОСОБА_2 від 16.07.2024 року, останній дійсно у період з 06.06.2022 року по 28.12.2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів державний у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, перебуваючи в Бериславському районі Херсонської області та Баштанському районі Миколаївської області. Загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних операцій. Смерть настала під час проходження військової служби.

Крім того, відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.04.2023 року № 65 «Про результати проведення розслідування по факту загибелі та поранення військовослужбовців 13.03.2023», службовим розслідуванням встановлено, що:

13.03.2023 року, близько 11:00 год. командир 2 стрілецької роти НОМЕР_4 окремого стрілецького батальйону капітан ОСОБА_3 та його підлеглі: командир 2 взводу 2 стрілецької роти лейтенант ОСОБА_4 , головний сержант 2 взводу 2 стрілецької роти сержант ОСОБА_5 , командир 2 відділення 2 взводу 2 стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_6 та кулеметник 1 кулеметного відділення 2 взводу 2 стрілецької ролі рядовий ОСОБА_7 , використовуючи цивільний автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», який належав ОСОБА_8 , під керуванням останнього, самовільно залишили розташування НОМЕР_4 окремого стрілецького батальйону та виїхали в невідомому напрямку.

Близько 14:15 год., під час слідування на автомобілі по польовій дорозі, поблизу річки Інгулець, між н.п. Давидів Брід та н.п. Мала Олександрівка Херсонської області, внаслідок наїзду та підриву на невідомому вибуховому пристрої загинули на місті: сержант ОСОБА_5 , молодший сержант ОСОБА_6 та рядовий ОСОБА_7 , а капітана ОСОБА_9 та лейтенанта ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості доставлено до комунального не комерційного підприємства «Великоолександрівська лікарня», у подальшому госпіталізовано до комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2».

Службовим розслідуванням встановлено, зокрема, сержанта ОСОБА_2 таким, що загинув під час проходження військової служби в ЗС України.

Як вже зазначалося судом, наявність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) є обов`язковим для прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва).

Стосовно інших посилань сторін, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Центральної ВЛК щодо неналежного розгляду скарги представника ОСОБА_1 адвоката Алфімова О.В. від 08.11.2024 року про перегляд рішення Регіональної ВЛК № 2450 від 22.05.2023 року.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанову Центральної ВЛК, оформленої протокольним рішенням від 28.12.2024 року № 9138, в частині встановлення причинного зв`язку між отриманими травмами, пораненнями та причиною смерті ОСОБА_2 , та зобов`язання Центральної ВЛК повторно розглянути питання стосовно встановлення причинного зв`язку між отриманими травмами, пораненнями та причиною смерті ОСОБА_2 , що підтверджується військово обліковими та медичними документами, оскільки отримані ним ТРАВМИ, ПОРАНЕННЯ, ЯКІ ПРИЗВЕЛИ ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ, суд зазначає наступне:

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Крім того, як судом вже було зазначено, передумовою встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв військовослужбовців є певний алгоритм дій уповноваженого органу щодо вивчення наданих на розгляд комісії документів.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року у справі № 806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу та або встановлення причин смерті, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу та або встановлення причин смерті ОСОБА_2 за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Верховний Суд у постанові від 12.02.2021 року у справі № 820/5570/16 зауважив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Тобто суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку причинам смерті ОСОБА_2 , оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.

Відтак, суд не оцінює надану медичну документацію щодо його діагнозу, оскільки це перебуває поза межами компетенції суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до Центральної військово-лікарської комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, ) про: визнання протиправними дій Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду скарги представника ОСОБА_1 адвоката Алфімова О.В. від 08.11.2024 року про перегляд рішення Регіональної ВЛК № 2450 від 22.05.2023 року; визнання протиправною та скасування постанови Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України, оформлену протокольним рішенням від 28.12.2024 року № 9138 в частині встановлення причинного зв`язку між отриманими травмами, пораненнями та причиною смерті ОСОБА_2 ; зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України повторно розглянути питання стосовно встановлення причинного зв`язку між отриманими травмами, пораненнями та причиною смерті ОСОБА_2 , що підтверджується військово обліковими та медичними документами, оскільки отримані ним ТРАВМИ, ПОРАНЕННЯ, ЯКІ ПРИЗВЕЛИ ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.05.2025 року.

Суддя О.В. Малих