Справа № 160/5945/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2025 року Справа № 160/5945/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
за участі секретаря судового засідання Буснюк В.В.
представника позивача (ВКЗ) Зеркіна А.С.
представника відповідача Гудкова А.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу № 160/5945/24 за позовом Приватного підприємства «Світекс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 22.11.2023 року, якими до позивача застосовано штраф у розмірі 5% та 10% від несвоєчасно сплаченого узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Вважає податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню оскільки суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість позивачем було сплачено своєчасно та в повному обсязі, в той час як відповідачем протиправно було зараховано сплачені суми в рахунок погашення податкового боргу, якого на переконання позивача у нього не існувало.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/5954/24 за позовом Приватного підприємства «Світекс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень. Розглядати справу постановлено за правилами загального позовного провадження.
22.03.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти позову та вказав, що податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та винесеними з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для їх скасування відсутні, а твердження позивача на неправомірність застосування до нього штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість є необґрунтованим, оскільки нормами Податкового кодексу України передбачено таке застосування у разі несплати податкових зобов`язання у встановлені строки для їх сплати, чого позивачем зроблено не було. Вказує, що в даному випадку, податковим органом було зараховано кошти сплачені за податковими деклараціями в рахунок погашення податкового боргу, що узгоджується з вимогами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 року зупинено провадження у справі № 160/5945/24 за позовом Приватного підприємства «Світекс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до набрання законної сили судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/8267/15 за позовом Приватного підприємства «Світекс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року поновлено провадження в адміністративній справі № 160/5945/24 за позовом Приватного підприємства «Світекс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
29.01.2025 року представником позивача надано додаткові пояснення в яких він підтримав позицію наведену в позовній заяві.
Представник позивача в судовому засіданні 29.01.2025 року позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні 29.01.2025 року проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд встановив та зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Приватне підприємство «Світекс» перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та є платником податку на додану вартість.
02.10.2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку Приватного підприємства «Світекс» щодо порушення термінів сплати (перерахування) податку на додану вартість.
В результаті проведення камеральної перевірки встановлено порушення платником пункту 57.1 статті 57, пункту 57.3 статті 57 та підпункту 203.2 статті 203, п. 69.підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині недотримання граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ на суму ПДВ 34307555,63 грн., в тому числі порушення строку сплати більше 30 календарних днів на загальну суму ПДВ 33546855,81 грн.
15.11.2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано відповідь на заперечення, в якій повідомлено, що висновки викладені в акті перевірки є передчасними в частині подвоєння рядків по податкових деклараціях з ПДВ за звітні (податкові) періоди: грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, а також в частині розрахунку кількості днів затримки сплати податкового боргу по податкових деклараціях з ПДВ за звітні (податкові) періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року підлягають коригуванню (зменшенню). Інші висновки, викладені в акті перевірки правомірні, відповідають нормам чинного законодавства та залишаються без змін.
11.12.2023 року позивачем подано скаргу до Державної податкової служби України на податкові повідомлення-рішення від 22.11.2023 року.
05.02.2024 року Державною податковою службою України за результатами розгляду скарги позивача, прийнято рішення, яким залишено податкові повідомлення-рішення від 22.11.2023 року без змін, а скаргу без задоволення.
Незгода позивача з податковими повідомленнями-рішеннями від 22.11.2023 року стала підставою для звернення до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд враховує наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно із приписами пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.
Відповідно вимог статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно пунктів 38.1 38.3 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (пункт 46.1 статті 46 Податкового кодексу України).
Відповідно пунктів 203.1, 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Пунктом 124.1. статті 124 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Матеріалами справи та встановленими судом під час розгляду адміністративної справи обставинами підтверджується, що позивачем було самостійно визначено податкові зобов`язання та подано засобами електронного зв`язку податкові декларації з податку на додану вартість з урахуванням уточнюючих розрахунків за березень грудень 2019 року, за січень грудень 2020 року, за січень грудень 2021 року, лютий листопад 2022 року та березень червень 2023 року.
Також, в судовому засіданні було досліджено платіжні доручення, якими підтверджується сплата позивачем самостійно задекларованих податкових зобов`язань з податку на додану вартість за спірні періоди у строки передбачені чинним податковим законодавством.
З вищезазначеного вбачається, що позивач по вказаним деклараціям сплачував узгоджені зобов`язання з податку на додану вартість, у встановлені законом строки, шляхом перерахування відповідних сум на відповідних рахунок та із відповідним зазначенням щодо призначення платежу, що відповідачем не спростовується.
Однак, відповідач дійшов висновку, що ПП «Світекс» не було забезпечено повноту та своєчасність зарахування коштів достатніх для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість до бюджету у законодавчо встановлені терміни за звітні періоди: березень грудень 2019 року, за січень грудень 2020 року, за січень грудень 2021 року, лютий листопад 2022 року та березень червень 2023 року.
В свою чергу, позивач посилається на те, що кошти для сплати узгоджених податкових зобов`язань були сплачені своєчасно та в повному обсязі, але їх було зараховано в автоматичному режимі в хронологічному порядку в рахунок погашення податкових зобов`язань минулих періодів, зокрема згідно платіжних доручень: від 11.09.2017 №1262, від 10.10.2017 №1380, від 11.10.2017 №1387, від 30.10.2017 №1524, від 13.11.2017 №7590, від 29.11.2017 №1612, від 13.12.2017 №7726, від 12.01.2018 №7900, від 29.01.2018 №118.
Так, джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків визначені статтею 87 Податкового кодексу України.
Відповідно пунктів 87.1 та 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Аналіз положень податкового законодавства свідчить про те, що пунктом 124.1. статті 124 Податкового кодексу України передбачена відповідальність платника податків у разі якщо такий платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом.
В той же час, у випадку наявності податкового боргу, грошові кошти сплачені на погашення узгодженої суми податкового зобов`язання, навіть якщо такі кошти сплачено своєчасно, підлягають зарахуванню на погашення податкового боргу в порядку його виникнення.
В даному випадку, судом встановлено, що позивачем було здійснено сплату узгоджених податкових зобов`язань за наведеними податковими деклараціями у належний строк та сумі, але у зв`язку з наявним податковим боргом суми сплачені за податковими деклараціями бути зараховані на погашення податкового боргу з податку на додану вартість.
З дослідженої судом інтегрованої картки платника податку (ІКП) з ПДВ за період з 2016 року вбачається, що до 09.11.2016 року позивач не мав непогашеної недоїмки з даного податку.
З 26.12.2016 року за позивачем обліковується недоїмка у розмірі 2 318 246,96 грн. та загальна заборгованість у розмірі 2 809 814,52 грн.
При цьому, з наданого витягу з ІКП не зрозуміло з яких сум та на якій підставі було відображено недоїмку у розмірі 2 318 246,96 грн. та загальну заборгованість у розмірі 2 809 814,52 грн. станом на 26.12.2016 року, оскільки відповідно попереднього запису від 29.11.2016 року недоїмка становила 1 432 703,56 грн., а загальна заборгованість з сумами пені становила 1 564 047,39 грн. Жодних інших записів та даних між датами 29.11.2016 року та 26.12.2016 року не надано.
Станом на 31.12.2016 року недоїмка складала 2 334 336,96 грн. та заборгованість загальна у розмірі 2 826 244,26 грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 року у справі №804/8267/15, залишеною в силі Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, в задоволенні позову було відмовлено.
Проте, постановою Верховного Суду від 20.06.2023 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016 у справі № 804/8267/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/8267/15 від 25.12.2023 року, яке набрало законної сили 28.06.2024 року, позовну заяву Приватного підприємства "СВІТЕКС" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №, прийняте Криворізькою північною об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 02.06.2015 про визначення ПП «СВІТЕКС» суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 455 278,56 грн, в тому числі 970 185,71 грн - за основним платежем, 485 092,85 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

З інтегрованої картки платника податку вбачається, що станом на 09.11.2016 відповідачем донараховано в поточному році основного платежу та штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню (форма "Р") від 02.06.2015 № у сумі 1 455 278,56 грн, які в подальшому виключено з ІКП з ПДВ 02.08.2023 у зв`язку з запізненням надходження ухвали суду з виключенням сум із КОР від 20.06.2023 по справі №804/8267/15 по податковому повідомленню-рішенню (форма "Р") від 02.06.2015 №.

Станом на 02.10.2023 року (момент проведення камеральної перевірки) в ІКП з податку на додану вартість скасовано за рішенням суду від 20.06.2023 у справі №804/8267/15 неузгоджені суми, донараховані за основним платежем та штрафних санкцій по ППР (форма "Р") від 02.06.2015 року №.

Однак, таке відображення, яке здійснено шляхом зменшення суми податкового зобов`язання, штрафних санкцій та пені, не призвело до відновлення стану платника податку, оскільки з 09.11.2016 року на погашення податкового зобов`язання за наведеним податковим повідомленням-рішенням були спрямовані кошти в порядку пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, як на погашення податкового боргу в порядку черговості його виникнення, на частину погашеного податкового боргу нараховувалась пеня та штрафні санкції.

Відображення лише 02.08.2023 року актуального стану податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню (форма "Р") від 02.06.2015 № призвело до зарахування коштів на погашення податкового боргу, що утворився внаслідок несплати податкового зобов`язання за таким податковим повідомленням-рішенням та в подальшому застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України.

Оскільки порушення термінів сплати (перерахування) грошового зобов`язання протягом строків, визначених Податковим кодексом України, передбачає фінансову відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірах, встановлених статтею 124 Податкового кодексу України, зарахування коштів, які позивач сплачував за самостійно визначеними податковими зобов`язаннями по деклараціях з податку на додану вартість на погашення податкового боргу, що утворився зокрема і враховуючи податкове повідомлення-рішення від 02.06.2015 року, призвів до накладення на нього штрафних санкцій та винесення оскаржуваних в даному адміністративному провадженні податкових повідомлень-рішень від 22.11.2023 року.

В свою чергу, судом було встановлено та не спростовано відповідачем своєчасну та повну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за податковими деклараціями з податку на додану вартість, які вказані в акті камеральної перевірки, що свідчить про необґрунтованість висновку податкового органу про порушення позивачем пункту 57.1 статті 57, пункту 57.3 статті 57 та підпункту 203.2 статті 203, п. 69.підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині недотримання граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ та відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та встановлені під час розгляду цієї адміністративної справи обставини, суд дійшов до висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 243, 245-247, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного підприємства «Світекс» (50079, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Черкасова, 31 "В", ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А., ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 22 листопада 2023 року № , № .

Стягнути на користь Приватного підприємства «Світекс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 30 280,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено 07.02.2025 року.

Суддя С.І. Озерянська