Справа № 480/8639/24
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 травня 2025 року Справа № 480/8639/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Осіпової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8639/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії згідно заяви,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
1. Визнати протиправним і скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого відповідним протоколом про яке ОСОБА_1 повідомлено від 30.09.2024 року за №6/5715/2.
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву позивача 17.07.2024 року та 23.09.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення, яким надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у спосіб, визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560.
Свої вимоги мотивує тим, що позивач, маючи право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно з п.2ч.1ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки є особою з інвалідністю, звернувся з відповідною заявою від 17.07.2024 року до Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 .
До вказаної заяви, як того вимагають положення п.2 ч.1 додатку № 5 до Порядку, позивачем додано нотаріальні посвідчені копії його паспорту та довідки від 05.06.2024 року серії 12ААГ № 762495 до акту огляду медико - соціальною експертною комісією щодо встановлення 3 групи інвалідності.
Водночас, не зважаючи на сплив вищевказаного законодавчо встановленого семиденного строку розгляду заяви позивача, відповідач не виконав вищевказаних вимог Порядку і не ухвалив відповідного рішення про надання відстрочки, хоча всі необхідні для цього документи ним були надані, що свідчить про незаконну бездіяльність відповідача.
Також дані позивача, які вміщуються в системі «Оберіг» та інших державних реєстрах, відповідають даним, які вказані у заяві позивача від 17.07.2024 року про відстрочку.
Хоча вимогами Порядку не передбачено надання позивачем інших документів, ніж ті, що передбачені для нього п.2 ч.1 додатку № 5 до Порядку і які у повному обсязі було додано до заяви позивача від 17.07.2024 року про відстрочку, з метою досудового врегулювання спору позивачем 23.09.2024 року надано нарочно представнику відповідача повторно заяву про надання відстрочки від 20.09.2024 року, яка аналогічна до змісту заяві від 17.07.2024 року, але до неї позивач додав нотаріально посвідчену копію військового квитка НОМЕР_1 , нотаріально посвідчену копію пенсійного посвідчення НОМЕР_2 , нотаріально посвідчену копію паспорту та довідки від 05.06.2024 року № 762495 до акту огляду медико - соціальної експертизи.
Крім того, разом із вказаною заявою позивачем надано відповідачеві письмове повідомлення, де адвокат позивача детально роз`яснила відповідачеві обставини перебування позивача на військовому обліку саме в ІНФОРМАЦІЯ_4 , приклавши копію роздруківки інформації про військово - обліковий документ позивача з електронної системи «Резерв+».
30.09.2024 року позивачем отримано повідомлення № 6/5715/2, зі змісту якого вбачається, що вищевказана заява позивача розглянута відповідачем і ухвалено відповідне рішення, яким позивачеві відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період і що позивач підлягає мобілізації на загальних підставах.
В причинах відмови вказано на те, що в порушення п.58 Порядку відсутнє документальне підтвердження статусу позивача в якості військовозобов`язаного, оскільки згідно з доданим військовим квитком позивач виключений з військового обліку 08.06.2022 року.
Зазначене повідомлення не містить в собі інформації про номер і дату протоколу, яким оформлено вищевказане рішення комісії відповідача про відмову у наданні відстрочки позивачеві, що є порушенням вимог додатку №7 до Порядку і відповідно, порушенням порядку повідомлення позивача про відмову в наданні йому відстрочки від призову на військову службу, як це передбачено положеннями п.60 Порядку.
Зазначає, що він надав копію з військового квитка, де дійсно внесено запис про виключення позивача з військового обліку 08.06.2022 року.
Крім того, до вказаних пояснень позивачем додано листи відповідача від 27.02.2024 року № 3/267, від 15.03.2024 року № 3/408, в яких вказано про те, що відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.10.2022 року № 69 «Про поновлення обліку офіцерів запасу визнаних непридатними ВЛК до військової служби з виключенням з військового обліку з порушенням вимог керівних документів» позивача поновлено на військовому обліку.
ОСОБА_1 також до пояснень додано лист ІНФОРМАЦІЯ_6 від 18.03.2024р. № 12/483, з якого вбачається, що запис про виключення позивача з військового обліку, внесений до даних про військово - облікових даних, визнано недійсним.
Власне, отримавши вказану інформацію, позивач 02.07.2024 року оновив свої військово - облікові дані, та отримав електронний військово - обліковий документ з відповідним QR кодом, який підтверджує перебування позивача на військовому обліку в якості військовозобов`язані особи.
Отже, у відповідача був належний і повний пакет документів, які надають право позивачеві, як військовозобов`язані особі, з інвалідністю 3 групи, яка перебуває на військовому обліку у позивача, на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому оскаржуване рішення, на думку позивача, є протиправним та має бути скасовано.
Ухвалою від 02.10.2024р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Того ж дня клопотанням представника позивача судом постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_7 та СК його відокремленим підрозділам, органам і установам, що знаходяться в його підпорядкуванні, його посадовим особам вчиняти будь - які дії, пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією (здійснювати процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі оповіщення повістками, направлення для проходження медичного огляду, відправлення до місця проходження військової служби) до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду не подав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання ІНФОРМАЦІЯ_8 відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, військовозобов`язаним (№ в реєстрі «Оберіг» НОМЕР_3 ) і перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 оновив свої дані військовозобов`язаного громадянина України 02.07.2024 року, що підтверджується витягом військово - облікового документу з електронної системи «Резерв+».
Позивач, маючи право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно з п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки є особою з інвалідністю, звернувся з відповідною заявою від 17.07.2024 року до Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 .
До вказаної заяви, як того вимагають положення п.2ч.1 додатку № 5 до Порядку, позивачем додано нотаріальні посвідчені копії паспорту позивача та довідки від 05.06.2024 року серії 12ААГ № 762495 до акту огляду медико - соціальною експертною комісією щодо встановлення 3 групи інвалідності.
Після спливу встановленого законодавством семиденного строку розгляду заяви позивача відповідач не виконав вищевказаних вимог Порядку і не ухвалив відповідного рішення про надання відстрочки,.
Враховуючи вказані обставини, представник позивача адвокат Мазнєва С.Г. двічі зверталась з адвокатськими запитами до відповідача (№ 253 від 12.08.2024 року, № 258 від 27.08.2024 року) про надання інформації щодо результатів розгляду заяви позивача про відстрочку від 17.07.2024 року, однак відповідач на адвокатські запити адвоката не відреагував, відповіді не надав.
Натомість, 23.09.2024 року, замість прийнятого відповідачем рішення за вказаною заявою, на адресу позивача надійшла повістка № 1988, з якої вбачається, що відповідач повідомляє позивача про необхідність з`явитись 01.10.2024 року о 9.00 год. для уточнення персональних даних, даних військово - облікового документу з військово - обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Позивачем 23.09.2024 року надано нарочно представнику відповідача повторно заяву про надання відстрочки від 20.09.2024 року, яка аналогічна до змісту заяві від 17.07.2024 року, але до неї позивач додав нотаріально посвідчену копію військового квитка НОМЕР_1 , нотаріально посвідчену копію пенсійного посвідчення НОМЕР_2 , нотаріально посвідчену копію паспорту та довідки від 05.06.2024 року № 762495 до акту огляду медико - соціальної експертизи.
Крім того, разом із вказаною заявою позивачем надано відповідачеві письмове повідомлення, де адвокат позивача роз`яснила відповідачеві обставини перебування позивача на військовому обліку саме в ІНФОРМАЦІЯ_4 , приклавши копію роздруківки інформації про військово - обліковий документ позивача з електронної системи «Резерв+».
30.09.2024 року позивачем отримано повідомлення № 6/5715/2, зі змісту якого вбачається, що вищевказана заява позивача розглянута відповідачем і ухвалено відповідне рішення, яким позивачеві відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період і що позивач підлягає мобілізації на загальних підставах.
В причинах відмови вказано на те, що в порушення п.58 Порядку відсутнє документальне підтвердження статусу позивача в якості військовозобов`язаного, оскільки згідно з доданим військовим квитком позивач виключений із військового обліку 08.06.2022 року.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, яка триває по цей час.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Приписами ч., ч. 1, 2 ст. 1 вказаного Закону визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.7 ст. 1 зазначеного Закону виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з ч.9 ст. 1 вказаного Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Поряд з цим, ст. 23 цього Закону визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Зокрема, згідно з п.2 ч. 1 ст. 23 цього Закону не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.
Зі змісту норм ст. 23 цього Закону слідує, що визначений перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації є вичерпний та у кожному конкретному випадку особам, які не підлягають призову, або підпадають під умови відстрочки слід надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.
Алгоритм проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у тому числі надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення передбачений нормами постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» зі змінами, далі - Порядок, а конкретний перелік документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», додатком № 5 до Порядку.
Згідно з п.57 Порядку для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії, далі по тексу - комісія, у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, відповідач у справі, є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Відповідно до п. 60 Порядку зазначена комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6 Порядку.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7 до Порядку. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Таким чином, відповідач є суб`єктом владних повноважень, який у сукупності наведених вище норм права уповноважений під час дії мобілізації вирішувати питання про надання відстрочки від призову на військову службу або відмовляти в її наданні шляхом прийняття відповідного рішення, яке оформлюється протоколом.
Відповідно до п. 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі - Порядок № 559), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до п. 3 і 4 ч. 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».
Пунктом 2 Порядку № 559 визначено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):
в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);
у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
Відповідно до п. 7 Порядку № 559 у військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі - QR-код військово-облікового документа).
Строк дії військово-облікового документа в електронній формі становить не більше одного року з дати його формування та не може перевищувати строк дії відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 8-1 Порядку №559 визначено, що QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній. QR-код військово-облікового документа містить відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 7, 8, 11-13, 17 пункту 8 цього Порядку.
Військово-обліковий документ в електронній формі є дійсним лише за наявності QR- коду та не може використовуватися без нього.
Відповідно до пункту 8-2 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі може бути роздрукований.
Пунктом 9 Порядку №559 визначено, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та оновив свої дані військовозобов`язаного громадянина України 02.07.2024 року, що підтверджується витягом військово - облікового документу з електронної системи «Резерв+».
Дані позивача, які вміщуються в системі «Оберіг» та інших державних реєстрах, відповідають даним, які вказані у заяві позивача від 17.07.2024 року про відстрочку.
Також до поданої позивачем 23.09.2024 року нарочно представнику відповідача повторної заяви про надання відстрочки від 20.09.2024 року, яка аналогічна до змісту заяві від 17.07.2024 року, додано нотаріально посвідчену копію військового квитка НОМЕР_1 , нотаріально посвідчену копію пенсійного посвідчення НОМЕР_2 , нотаріально посвідчену копію паспорту, довідки від 05.06.2024 року №762495 до акту огляду медико - соціальної експертизи та копію роздруківки інформації про військово - обліковий документ позивача з електронної системи «Резерв+».
Крім того, до вказаних пояснень позивачем додано листи відповідача від 27.02.2024 року № 3/267, від 15.03.2024 року № 3/408, в яких вказано про те, що відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.10.2022 року № 69 «Про поновлення обліку офіцерів запасу визнаних непридатними ВЛК до військової служби з виключенням з військового обліку з порушенням вимог керівних документів» позивача поновлено на військовому обліку.
ОСОБА_1 також до пояснень додано лист ІНФОРМАЦІЯ_6 від 18.03.2024 року № 12/483, згідно з яким запис про виключення позивача з військового обліку, внесений до даних про військово - облікових даних, визнано недійсним.
Отримавши вказану інформацію, позивач 02.07.2024 року оновив свої військово - облікові дані та отримав електронний військово - обліковий документ з відповідним QR кодом, який підтверджує перебування позивача на військовому обліку в якості військовозобов`язаної особи.
Отже, суд погоджується із доводами представника позивача по те, що під час розгляду заяви позивача про відстрочку у відповідача був належний і повний пакет документів, які надають право позивачеві, як військовозобов`язані особі, з інвалідністю 3 групи, яка перебуває на військовому обліку у позивача, на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене відповідним протоколом, про яке ОСОБА_1 повідомлено від 30.09.2024 року за №6/5715/2.
З приводу позовних вимог про зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача 17.07.2024 року та 23.09.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення, яким надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у спосіб, визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, суд зазначає, що оскільки відповідачем належним чином не надано оцінки наданими позивачем документами, а також не зазначено (не конкретизовано) у рішенні, які саме документи, передбачені Порядком №560 позивач не надав, суд вважає, що необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання відстрочки, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог у цій частині шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.07.2024 року та 23.09.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
У позовній заяві ОСОБА_1 також просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3330грн.80коп., що підтверджується квитанцією про сплату №3964-2865-6334-0422 від 01.10.2024р. (а.с.27) на суму 2442грн.40коп. за подання позову та квитанцією №7308-9473-0275-2641 на суму 908грн.40коп. за подання заяви про забезпечення позову (а.с.34).
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати ОСОБА_1 2129грн.60коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Судом встановлено, що професійна правова допомога позивачу надавалася адвокатом Мазнєвою С.Г. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 01.10.2024р., який наявний у матеріалах справи.
Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З урахуванням обставин справи, а саме: справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що вказує на її малозначність; виходячи з характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо); кількості сторін та відсутності інших учасників у справі; відсутності інших складених представником позивача у справі документів, крім позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а також часткового задоволення позовних вимог, суд вважає розмір вартості наданих послуг є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
Суд зазначає, що попри волю сторін договору визначити розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги та встановлювати її фактичність (постанова Верховного Суду від 31.08.2023 справа №824/20/23).
Крім того, до матеріалів справи не додано копії акту-приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) та договору про надання правничої допомоги, що унеможливлює визначення судом конкретного переліку наданих послуг, які були неминучими у цій справі, їх обсягу та конкретного часу, витрачених адвокатом на їх виконання (надання), що свідчить про недоведеність позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу та складових саме у заявленому ним розмірі.
З огляду на викладене, враховуючи предмет спору, обсяг адвокатських послуг, беручи до уваги категорію та складність справи, суд дійшов висновку, про наявність підстав для зменшення суми витрат, що підлягають відшкодуванню позивачу до 2000,00 грн, що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії згідно заяви задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене відповідним протоколом, про яке ОСОБА_1 повідомлено від 30.09.2024 року за №6/5715/2.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) від 17.07.2024 року та 23.09.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 2129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000грн. (дві тисячі) грн. 00коп.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова