Справа № 420/18004/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18004/24

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

10 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 20.04.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 за період з 20.04.2016 по 28.02.2018 індексацію грошового забезпечення, включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 01.03.2018 по 29.04.2024;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.04.2024 - з урахуванням положень абзаців третього-шостого пункту Порядку проведення індексації грошових 5 доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що під час проходження ним служби у ВЧ НОМЕР_1 , відповідачем протиправно нараховувалась індексація грошового забезпечення у меншому розмірі та з 01.03.2018 року не нараховувалась та не виплачувалась щомісячна індексація грошового забезпечення у розмірі 4 463,15 грн.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що за спірний період грошове забезпечення позивача збільшувалось за рахунок премії, а тому відсутні підстави для нарахування індексації грошового забезпечення, про яку просить позивач.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 20.04.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.04.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 29.04.2024 індексації-різниці грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 29.04.2024 відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у фіксованій величині 4058,64 грн в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 16 грудня 2024 року.

05 лютого 2025 ВЧ НОМЕР_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року заяву відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі №420/18004/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 по справі №420/18004/24 скасовано.

Прийнято по справі №420/18004/24 рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 20.04.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.04.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 28.01.2020 індексації-різниці грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.01.2020 відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у фіксованій величині 4058,64 грн в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині. Зокрема апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги розрахунок ВЧ суми індексації різниці. Крім того, апелянт наголосив, що суд першої інстанції помилково відмовив у нарахуванні індексації-різниці за 2024 рік.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 з 20.04.2016 по 29.04.2024 року.

Як вбачається з довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення від 27.05.2024 №1613, позивачу за період з січня 2016 року по лютий 2018 року поточна індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась.

Відповідно до довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення від 27.05.2024 №1614 позивачу за період з січня березня 2018 року по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась. Поточна індексація грошового забезпечення позивачу виплачувалась у період з грудня 2018 року (71,08 грн) по грудень 2022 року (1470,83 грн).

Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 20.04.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у неврахуванні вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 29.04.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача є саме січень 2008 року, в якому постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки в період з 01.01.2008 по 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців були незмінними. Відмовляючи у виплаті позивачу індексації різниці, починаючи з 29.01.2020 року, суд першої інстанції виходив того, що розмір грошового забезпечення позивача, зокрема, посадового окладу з 29.01.2020 зріс.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірним питанням в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 є вірність невиплати індексації різниці позивачу за період з 29.01.2020 по 31.12.2021 та з 01.01.2024 по 29.04.2024 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині суд першої інстанції керувався тим, що грошове забезпечення позивача, після перерахунку його на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року у справі № 420/22298/24, зросло з 29.01.2020 року, що має наслідком припинення виплати індексації різниці.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року у справі № 420/22298/24, зокрема, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29.01.2020 по 20.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідачем 05 лютого 2025 року проведено перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 , за результатами якого грошове забезпечення, яке належало позивачу за спірний період, зросло, що на переконання суду першої інстанції є підставою для припинення нарахування індексації різниці.

Так, поняття індексації-різниці викладено у абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року передбачають обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 дає підстав для висновку, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, грошове забезпечення позивача у березні 2018 року збільшилося на 404,51 грн (8509,55-8105.04).

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації (4463,15 грн) і розміром підвищення доходу (404,51 грн).

Отже, грошове забезпечення позивача з урахуванням постійних його складових за березень 2018 року збільшилось на 404,51 грн., що вірно обчислено судом першої інстанції, а тому сума щомісячної індексації, на яку має право позивач, становить 4058,64 грн (4 463,15-404,51).

Позивач, відповідно до приписів Порядку № 1078, має право на нарахування індексації різниці у попередньому розмірі до наступного підвищення посадового окладу, однак за умови, що таке підвищення перевищує суму можливої індексації.

Судова колегія враховує, що навіть після підвищення грошового забезпечення у 2020 році та 2021 році, його розмір не перевищив суму можливої індексації.

Так, відповідно до відомості перерахунку грошового забезпечення позивача, проведеної відповідачем на виконання рішення суду, місячне грошове забезпечення позивача у лютому 2020 року (повний місяць) збільшилось на 2172,55 грн, а з січня 2021 року на 3 335,55 грн (т.1 а.с.146).

Тобто з 29 січня 2020 року позивач має право на отримання індексації різниці у розмірі 1886,09 грн (4058,64-2172,55), а з 01.01.2021 року - 723,09 грн (4058,64-3335,55).

З 01 січня 2022 року підвищення грошового забезпечення позивача становить 4 721,65 грн, що перевищує суму можливої індексації 4463,15 грн, а тому індексація різниця в цьому році не підлягає виплаті позивачу, що і не заперечується ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції безпідставно не врахував наведені доводи та дійшов помилкового висновку, що за будь якого підвищення посадового окладу, навіть якщо розмір підвищення не перевищує суму можливої індексації, виплата індексації різниці припиняється.

Індексація за 2023 рік не є спірним питанням в межах розгляду апеляційної скарги.

Щодо індексації різниці за період з 01.01.2024 по 29.04.2024, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги, що індексація-різниця у зазначений період підлягала виплаті у тому ж розмірі, що і станом на 01.03.2018 року, тобто 4058,64 грн, оскільки грошове забезпечення позивачу у 2024 році виплачувалось на рівні 01.03.2018 року та не підлягало перерахунку.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 31.12.2021 року та з 01.01.2024 по 29.04.2024 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку про виплату позивачу індексації різниці, однак не за весь період, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом викладення шостого та сьомого абзаців його резолютивної частини у новій редакції. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження за нововиявленими обставинами від 20 лютого 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України. Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року змінити, виклавши абзаци шостий та сьомий його резолютивної частини у наступній редакції:

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 та з 01.01.2024 по 29.04.2024 індексації-різниці грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різниці грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078

- за період з 01.03.2018 по 28.01.2020 у фіксованій величині 4058,64 грн в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум;

- за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 у фіксованій величині 1886,09 грн в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум;

- за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 у фіксованій величині 723,09 грн в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум;

- за період з 01.01.2024 по 29.04.2024 у фіксованій величині 4058,64 грн в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко