Справа № 380/3393/24
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 рокусправа № 380/3393/24

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Андрусів У. Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Карпенко Ю. В.

представниці позивача Цимбали І. З.,

представниці відповідача Щирби Р. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові (в порядку загального позовного провадження) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Старицький м`ясокомбінат» до Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «Старицький м`ясокомбінат» (далі позивач, ПП «Старицький м`ясокомбінат») пред`явило позов до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.01.2024 №3094/13-01-07-02, винесене відповідачем щодо позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну планову перевірку ПП «Старицький м`ясокомбінат» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи податкової служби, за період з 01.04.2017 до 30.09.2021. За результатами цієї перевірки посадовими особами відповідача складений акт від 21.12.2023 №36089/13-01-07-02/40346549, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 25.01.2024 №3094/13-01-07-02. Зазначає, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки про нереальність господарських операцій із ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт» є безпідставними, оскільки у товариства є всі належним чином оформлені документи, що підтверджують реальність господарських операцій з контрагентами, тому вимог податкового законодавства позивач не порушував. Також вказує на порушення процедури проведення податкової перевірки. Вважає, що оскаржуваний акт індивідуальної дії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Кедик М. В. від 16.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

На виконання розпорядження керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 №63/р та п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з вагітністю та пологами судді Кедик М.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 справу №380/3393/24 передано на розгляд головуючій судді Андрусів У.Б.

Ухвалою судді від 03.02.2025 позовну заяву прийнято до провадження.

Ухвалою від 03.12.2025 суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі та призначив судовий розгляд справи по суті.

02.05.2025 оголошено скорочене рішення.

У судовому засіданні представниця позивача заявлені вимоги підтримала повністю.

Представниця відповідача подала відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивач не здійснював господарські операції з ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт», а отже безпідставно занижено суму податку на прибуток. Відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно і підстав для його скасування немає.

У судовому засіданні представниця відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

29.03.2024 представниця позивача подала відповідь на відзив, у якій повністю підтримала викладені у позовній заяві аргументи та доводи щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 25.01.2024 №3094/13-01-07-02.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ПП «Старицький м`ясокомбінат» з 16.03.2016 зареєстроване як юридична особа. Основний види економічної діяльності товариства згідно з КВЕД: 10.11 Виробництво м`яса.

У період з 21.01.2022 до 15.12.2023 ГУ ДПС у Львівській області провело документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Старицький м`ясокомбінат» (40346549) з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи податкової служби за період з 01.04.2017 до 30.09.2021, про що 21.12.2023 складений акт №36089/13-01-07-02/40346549 (далі акт перевірки).

За змістом акту перевірки відповідач встановив порушення позивачем:

- п.п. 134.1.1 п. 134 ст.134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), п. 5 і п. 7 П(С)БО 15 «Дохід», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 5367163 грн, у т.ч. за 3 квартал 2018 року у сумі 992310 грн, за 4 квартал 2018 року у сумі 1534117 грн, за 1 квартал 2019 року у сумі 536088 грн, за 2 квартал 2019 року у сумі 1948340 грн, за 3 квартал 2019 року у сумі 356308 грн;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), завищено податкове зобов`язання з податку на додану вартість по нереальних операціях та безпідставно виписаних податкових накладних на адресу ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт» на загальну суму 4970262 грн, у тому числі за: липень 2018 року в сумі 249955 грн, серпень 2018 року в сумі 502183 грн, вересень 2018 року в сумі 166667 грн, листопад 2018 року в сумі 376642 грн, грудень 2018 року в сумі 1043837 грн, січень 2019 року в сумі 884474 грн, лютий 2019 року в сумі 635697 грн, березень 2019 року в сумі 613474 грн, квітень 2019 року в сумі 227897 грн, червень 2019 року в сумі 166752 грн, липень 2019 року в сумі 102685 грн;

- п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з ненарахуванням податкових зобов`язань при реалізації товарів невстановленим особам на загальну суму 4970262 грн, у тому числі за: липень 2018 року в сумі 249955 грн, серпень 2018 року в сумі 502183 грн, вересень 2018 року в сумі 166667 грн, листопад 2018 року в сумі 376642 грн, грудень 2018 року в сумі 1043837 грн, січень 2019 року в сумі 884474 грн, лютий 2019 року в сумі 635697 грн, березень 2019 року в сумі 613474 грн, квітень 2019 року в сумі 227897 грн, червень 2019 року в сумі 166752 грн, липень 2019 року в сумі 102685 грн;

- пп. 164.1.2 п. 164.1 пп. 164.2.17 «г» п. 164.2, п. 164.5 ст. 164, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 54303,03 грн;

- пп. 1.6 п. 161 підрозділу 10 Розділу XX, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, ст. 171, п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військового збору в сумі 3710,0 грн;

- п. 51.1 ст. 51, п. 176.2 «б» ст. 176 Податкового кодексу України, не відображення у податковому розрахунку за формою 1ДФ виплат додаткового блага працівнику за ознакою доходу « 126» за 2017-2018 рр.;

- п. 3 ст. 13 Закону №2473 - підприємством порушено граничні строки розрахунків за операціями з імпорту товарів по контракту від 20.02.2017 №02-51-2017, укладеного з фірмою-нерезидентом Gor-Stal sp. z о.о. (Польша).

Вказані в акті перевірки порушення ґрунтуються на висновках податкового органу про непідтвердження позивачем факту здійснення господарських операцій з ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт».

ПП «Старицький м`ясокомбінат» подало заперечення на акт перевірки від 09.01.2024.

ГУ ДПС у Львівській області за результатами розгляду заперечення на акт перевірки прийнято рішення від 23.01.2024 №1533/6/13-01-07-02 «Про надання відповіді на заперечення», за змістом якого наведені в запереченні аргументи та пояснення частково спростовують факти порушень, відображених в акті перевірки, а саме в частині порушення:

- п. 3 ст. 13 Закону 2473 - підприємством порушено граничні строки розрахунків за операціями з імпорту товарів по контракту від 20.02.2017 №02-51-2017, укладеного з фірмою-нерезидентом Gor-Stal sp. z о.о. (Польша);

- пп. 164.1.2 п. 164.1 пп. 164.2.17 «г» п. 164.2, п. 164.5 ст. 164 пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 54303,03 грн;

- пп. 1.6 п. 161 підрозділу 10 Розділу XX, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, ст. 171, п. 176.1 ст. 176 ПК України, в результаті чого донараховано військового збору в сумі 3710,0 грн;

- п. 51.1 ст. 51, п. 176.2 «б» ст. 176 ПК України не відображення у податковому розрахунку за формою 1ДФ виплат додаткового блага працівнику за ознакою доходу « 126» за 2017-2018 рр.

В іншій частині аргументи, наведені в запереченні ПП «Старицький м`ясокомбінат» від 09.01.2024 на акт перевірки, не спростовують факти порушень, відображених у висновку акта перевірки.

За результатами перевірки та на підставі складеного акта, відповідач 25.01.2024 виніс податкове повідомлення-рішення №3094/13-01-07-02, яким позивачеві за порушення п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), п. 5 і п. 7 П(С)БО 15 «Дохід» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 6780953,75 грн (у т.ч. за основним платежем 5367163,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1341790,75 грн).

Не погодившись із винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Спірні правовідносини виникли

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VІ від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з п. 137.1 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 вказаного Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зістаттею 135 вказаного Кодексу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначено «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (далі - положення №290).

Відповідно до п. 5, 7 положення №290 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Пунктом 21 положення №290 регламентовано, що дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст. 44 ПК України.

За змістом абз. 1, 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Абзацом 1 п. 44.2 ст. 44 ПК України унормовано, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За дефініцією, закріпленою у ст. 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно зі ст. 1 Закону №996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Зміст наведених нормативних положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що визначальною ознакою господарської операції, яка зумовлює наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника та бути відображеною у належним чином оформлених первинних документах, які зазвичай супроводжують операцію певного виду. Для підтвердження даних податкового обліку можуть враховуватися лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції. Однак критерієм можливості відображення операцій у податковому обліку є забезпечення засвідчення дійсного руху активів на підставі наявних доказів. З цією метою первинні документи повинні містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті спірних операцій, розкривати їх господарську доцільність.

У спірних правовідносинах податковий орган висновками у акті перевірки поставив під сумнів факт реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт».

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт» позивач долучив до матеріалів справи первинні документи бухгалтерського обліку.

Дослідивши долучені до справи письмові докази, суд установив такі обставини щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Мірта ТМ».

23.07.2018 між ПП «Старицький м`ясокомбінат» (продавець) та ТОВ «Мірта ТМ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №23/07-2018.

Згідно з п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця свинину в пів тушах ІІ категорії, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 23.07.2018 №23/07-2018 ПП «Старицький м`ясокомбінат» виписало для ТОВ «Мірта ТМ» видаткові накладні від 24.07.2018 №22, від 25.07.2018 №23, від 10.08.2018 №29, від 17.08.2018 №32, від 22.08.2018 №36, від 07.09.2018 №45, від 10.11.2018 №102, від 30.11.2018 №119, від 11.12.2018 №130, від 11.12.2018 №131, від 12.12.2018 №133, від 12.12.2018 №134, від 14.12.2018 №137, від 20.12.2018 №139, від 20.12.2018 №141, від 27.12.2018 №147,від 26.12.2018 №150, від 26.12.2018 №151,від 03.01.2019 №3, від 11.01.2019 №5, від 14.01.2019 №8, від 14.01.2019 №9, від 14.01.2019 №9.

Поставку придбаного товару здійснено згідно товарно-транспортних накладних від 24.07.2018 №Р18, від 25.07.2018 №Р23, 10.08.2018 №Р29, від 17.08.2018 №Р32, від 22.08.2018 №Р36, від 10.11.2018 №Р102, від 30.11.2018 №Р119, від 11.12.2018 №Р130, від 11.12.2018 №Р131, від 12.12.2018 №Р133, від 12.12.2018 №Р134, від 14.12.2018 №Р137, від 20.12.2018 №Р139, від 20.12.2018 №Р141, від 27.12.2018 №Р147, від 26.12.2018 №Р150, від 26.12.2018 №Р151, від 03.01.2019 №Р3, від 11.01.2019 №Р5, від 14.01.2019 №Р8, від 14.01.2019 №Р9, від 14.01.2019 №Р9.

14.01.2019 між ПП «Старицький м`ясокомбінат» (продавець) та ТОВ «Крістал Пелес» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №01/14-01-2019.

Згідно з п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця свинину в пів тушах ІІ категорії, субпродукти свині, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 14.01.2019 №01/14-01-2019 ПП «Старицький м`ясокомбінат» виписало для ТОВ «Крістал Пелес» видаткові накладні від 15.01.2019 №12, від 16.01.2019 №13, від 28.01.2019 №24, від 01.02.2019 №31, від 01.02.2019 №32, від 11.02.2019 №44, від 21.02.2019 №57, від 12.02.2019 №46, від 28.02.2019 №57, від 20.02.2019 №55, від 04.03.2019 №69, від 04.03.2019 №71, від 14.03.2019 №82, від 06.03.2019 №79, від 04.03.2019 №70, від 15.03.2019 №83, від 20.03.2019 №89, від 18.03.2019 №86, від 04.04.2019 №108, від 02.04.2019 №116.

Поставку придбаного товару здійснено згідно товарно-транспортних накладних від 15.01.2019 №Р12, від 16.01.2019 №Р13, від 28.01.2019 №Р24, від 01.02.2019 №Р31, від 01.02.2019 №Р32, від 11.02.2019 №Р44, від 21.02.2019 №Р57,від 12.02.2019 №Р46, від 28.02.2019 №Р68, від 20.02.2019 №Р55, від 04.03.2019 №Р69, від 04.03.2019 №Р71, від 14.03.2019 №Р82,від 06.03.2019 №Р79, від 04.03.2019 №Р70, від 15.03.2019 №Р83, від 30.03.2019 №Р89, від 15.03.2019 №Р83, від 01.04.2019 №Р108, від 02.04.2019 №Р116.

10.06.2019 між ПП «Старицький м`ясокомбінат» (продавець) та TOB «Баз Експорт Імпорт» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №01/10-06-2019.

Згідно з п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця свинину в пів тушах ІІ категорії, субпродукти свині, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 10.06.2019 №01/10-06-2019 ПП «Старицький м`ясокомбінат» виписало для TOB «Баз Експорт Імпорт» видаткові накладні від 13.06.2019 №209, від 25.07.2019 №277.

Поставку придбаного товару здійснено згідно товарно-транспортних накладних від 13.06.2019 №Р209, від 25.07.2019 №Р277.

Водночас ПП «Старицький м`ясокомбінат» за фактом здійснення постачання товару ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт» сформувало податкові накладні, які зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних. Копії податкових накладних та квитанції про реєстрацію податкових накладних долучено до матеріалів справи.

На рахунок ПП «Старицький м`ясокомбінат» надійшла оплата від ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт», що підтверджується банківськими виписками та не заперечується контролюючим органом в акті перевірки.

Суд звертає увагу, що відповідач лише не погоджується із заниженням доходу на суму отриманих коштів від ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт» внаслідок нереальних та сумнівних, на його переконання, господарських операцій позивача з контрагентами.

Водночас, у цій справі відповідачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про неправомірність отримання позивачем коштів від ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт». Будь-яких обґрунтованих претензій до наданих позивачем під час податкової перевірки документів, їх змісту чи обсягу, контролюючим органом не пред`явлено.

Таким чином, вказані операції під час перевірки підтверджувались первинними і розрахунковими матеріалами, питань до змісту і форми яких у контролюючого органу не виникало. Податковим органом не спростована та не оспорюється наявність у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складених первинних документів; ділової мети та розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника з огляду на основний вид його діяльності.

Суд зазначає, що твердження податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на отриманням підприємством прибутку.

Щодо твердження відповідача про недоліки у ТТН, суд зазначає таке.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.08.2018 у справі №804/2952/14, від 18.102019 у справі №813/300/16 товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг. Відсутність товарно-транспортної накладної або оформлення її з певними дефектами сама по собі не свідчить про нереальність господарської операції з придбання товару в цілому.

Аналогічний висновок викладений також і в постанові Верховного Суду від 16.08.2022 у справі №320/10521/20.

Суд акцентує на тому, що транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки, оскільки вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а тому відсутність у позивача деяких товарно-транспортних накладних або наявність в них певних недоліків не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій.

Покликання контролюючого органу на відсутність основних фондів, матеріально технічних і технологічних можливостей для проведення відповідних обсягів робіт контрагентами не заслуговують на увагу, оскільки висновки про відсутність достатніх як трудових так і матеріальних ресурсів контролюючим органом зроблено на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, проте така інформація носить інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку.

Суд зауважує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від господарських та виробничих можливостей контрагента. Переконання контролюючого органу про те, що контрагенти постачальника позивача не мали достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарських операцій, не можуть слугувати беззаперечними доводами щодо фактичного нездійснення господарських операцій, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, базуються на узагальненій податковій інформації без проведення контрольних заходів та дослідження первинних документів.

Указана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 16.01.2018, 15.05.2018, 11.09.2018 у справах №№826/1398/14, 810/4391/16, 804/4787/16 відповідно.

Стосовно аргументів про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами, суд вважає за доцільне зазначити, що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Принцип індивідуальної відповідальності платника податків також застосував Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії», «Булвес АД проти Болгарії», «Інтерсплав проти України», визначивши, що платник податків не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено залученість цього платника до таких зловживань.

Відповідач не надав суду належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів по ланцюгу постачання трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару обумовленого укладеним договором з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, що підтверджували б про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Стосовно поклилання податкового органу на наявність кримінальних проваджень, в яких фігурують контрагенти позивача ТОВ «Мірта ТМ», ТОВ «Крістал Пелес», TOB «Баз Експорт Імпорт», суд зазначає таке.

Факт наявності кримінального провадження, без ухвалення судового рішення, яким би було встановлено певні обставини, не може свідчити про фіктивну діяльність підприємств та сам по собі не вказує на зв`язок кримінального провадження безпосередньо з діяльністю позивача.

Так, відомості, отримані в ході оперативно-розшукових заходів чи досудового слідства, не є доказами при доведенні фактів допущення порушень вимог податкового законодавства платником податків. Докази, на які посилається відповідач, не відповідають вимогам належності на допустимості в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки контролюючий орган не довів, що такі отримано у розпорядження та те, що він має право їх використання у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідач не надав доказів щодо постановлення вироків у відповідних кримінальних провадженнях.

Суд зазначає, що вказані відповідачем кримінальні провадження не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог податкового законодавства при проведенні господарських взаємовідносин з його контрагентами.

З огляду на викладене податкове повідомлення-рішення від 25.01.2024 №3094/13-01-07-02 є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку стверджуваним порушенням процедури проведення податкової перевірки, суд керується таким.

Відповідно до положень п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом п. 42.4 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Суд встановив, що наказ на проведення планової перевірки від 05.01.2022 №8-ПП та письмове повідомлення від 05.01.2022 №17 надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення 05.01.2022 та вручено під розписку 14.01.2022 представнику ПП «Старицький м`ясокомбінат». Вказане не заперечується позивачем.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що контролюючим органом дотримано вимоги п.п п. 42.2 ст. 42 ПК України України, оскільки копія наказу про проведення перевірки від 05.01.2022 №8-ПП 05.01.2022 №17 та повідомлення 05.01.2022 №17 вчасно надіслані позивачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримані останнім.

Також позивач покликається на порушення 20-ти денного строку проведення перевірки. Зокрема вказує, що за загальним порядком перевірка повинна була бути завершена до 25.02.2022 включно (21.01.22 (1 р.д. перевірки) + кількість робочих днів з 01.02.2022 по 25.02.2025 (19 р.д.).

Згідно з наказу ГУ ДПС у Львівській області від 05.01.2022 №8-ПП «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Старицький м`ясокомбінат» (код ЄДРПОУ - 40346549) на підставі п.п. 20.1.4 п. 2.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 7.5.1, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) та згідно із затвердженим планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2022 рік, наказано провести документальну планову перевірку ПП «Старицький м`ясокомбінат» (код ЄДРПОУ - 40346549) з 21.01.2022 тривалістю 20 робочих дні.

ПП «Старицький м`ясокомбінат» скерувало ГУ ДПС у Львівській області листа-звернення від 18.01.2022 №012 «Про перенесення/зупинення податкової перевірки на підприємстві у зв`язку з активним поширенням вірусу «Омікрон» на території Яворівського району, та великою кількістю захворюваності серед працівників підприємства, ускладненою підготовкою необхідної документації для проведення перевірки та з відтермінуванням такої до 01.02.2022.

Відповідно до наказу ГУ ДПС у Львівській області від 21.01.2022 №194-ПЗ зупинено з 21.01.2021 до 01.02.2022 терміни проведення планової виїзної перевірки ПП «Старицький м`ясокомбінат».

Перевірка ПП «Старицький м`ясокомбінат» відновлена 01.02.2022.

Поряд з цим, указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє станом на час розгляду справи.

Наказом ДПС «Про встановлення простою у роботі Державної податкової Служби України та її територіальних органах» від 24.02.2022 №243-о встановлено простій у роботі ДПС та її територіальних органах.

Законом України від 03.03.2022 №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 07.03.2022, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті:

69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.

Отже, з 24.02.2022 встановлено мораторій на проведення документальних планових та позапланових перевірок на період дії воєнного стану, який передбачав зокрема зупинення розпочатих перевірок.

Мораторій на проведення документальних планових перевірок відповідно до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України тривав до 08.12.2023, до моменту набрання чинності Закону України №3453-IX від 09.11.2023 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок».

На підставі наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 12.12.2023 №4514- ПС термін перевірки продовжувався з 13.12.2023 по 15.12.2023.

Тож фактично документальна планова виїзна перевірка ПП «Старицький м`ясокомбінат», з урахуванням перенесення її терміну, зупинення (переривання) та продовження строку, проводилася у такі робочі дні: 21.01.22, з 01.02.2022 до 23.02.2022, з 13.12.2023 до 15.12.2023.

З урахування викладеного суд дійшов висновку, що перевірку ПП «Старицький м`ясокомбінат» проведено в межах строків встановлених ПК України, а тому доводи позивача про порушення 20-ти денного строку проведення перевірки є безпідставними.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 30280,00 грн.

Отже, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 30280,00 підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області.

Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства «Старицький м`ясокомбінат» до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 25.01.2024 №3094/13-01-07-02.

3. Стягнути на користь Приватного підприємства «Старицький м`ясокомбінат» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач Приватне підприємство «Старицький м`ясокомбінат» (місцезнаходження: вул. Польова бічна, 1, с. Воля-Старицька, Львівська область; ).

Відповідач Головне управління Державної податкової служби у Львівській області (місцезнаходження: вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026; ).

Повне рішення складено 12 травня 2025 року.

СуддяАндрусів Уляна Богданівна