Справа № 640/16200/21
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідачем допущені порушення при прийнятті та складанні спірних ППР. Зокрема, контролюючим органом визначено ставку податку, яка не відповідає функціональному призначенню спірного об`єкта нерухомості, разом з податковими повідомленнями-рішеннями не були надіслані на його податкову адресу розрахунки сум податку.
Згідно наданого відповідачем відзиву на позов, ГУ ДПС у Сумській області з позовом не погоджується, просить відмовити у його задоволенні, зазначає, що при визначенні суми податку та особи платника його податку керувалось відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішенням органів місцевого самоврядування щодо встановлення ставок податку на нерухоме майно.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2021 відкрито провадження в адміністративній справі.
Позивачем надана відповідь на відзив, згідно змісту якої, позивач не погоджується, з доводами викладеними у відзиві на позов, просить задовольнити позовні вимоги. Також клопотаннями просить долучити до матеріалів справи експертний висновок.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-ІХ "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі Закон № 2825-ІХ) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-1X установлено, що з дня набрання чинності цим Законом, Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №2825 "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року прийнято до провадження справу №640/116200/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, а також запропоновано сторонам подати до суду заяви, клопотання та пояснення на підтвердження своєї актуальної позиції у цій справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 року витребувано у Головного управління ДПС у Сумській області засвідчені належним чином копії рішення Київської міської ради 23.06.2011 № 242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві" (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 р. № 1910/5974 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві»); доказів використання позивачем спірної будівлі як будівлі фінансового обслуговування, будівлі закордонних представництв, адміністративно-побутові будівлі промислових підприємств.
Відповідачем надані суду витребувані судом докази та пояснення, згідно яких, ГУ ДПС у Сумській області підтримало свої доводи, викладені у відзиві, просило суд відмовити у задоволенні позову. Зокрема, зазначило, що за загальновідомими даними нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є торговим центром, а відповідно має відноситись по коду класифікації будівель та споруд до пункту 1230.1 «Торгові центри, універмаги, магазини» зі ставкою податку 1,500.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, розглянувши доводи сторін, судом встановлено таке.
Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач станом на 2019 мав у власності, зокрема, такий об`єкт нерухомого майна:
Контролюючим органом сформовано податкове повідомлення-рішення, яким визначено позивачу суму грошового зобов?язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:
Вказане податкове повідомлення рішення направлено засобами поштового зв?язку на податкову адресу платника податків ОСОБА_1 та отримано останнім, про що сторони не заперечують.
Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України) (далі - ПК України).
Згідно з ст. 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно та в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).
Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп.266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової нерухомості, в тому числі його частка ( пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).
Згідно пп.2 66.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним плавним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 №1910/5974) та яке діяло у 2019 році установлено в м. Києві місцеві податки та збори, у т.ч. податок на майно, до якого входить податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а також затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у м. Києві (надалі - Положення).

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 Положення (в редакції станом на 01.01.2019) визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості встановлюються відповідно до таблиці № 1 до цього Положення (надалі - Таблиця № 1).

Згідно з Таблицею № 1 ставка податку за 1 кв. метр об`єкт нерухомого майна за класом «Будівлі офісні» (1220) та підкласами «будівлі фінансового обслуговування» (1220.2), «будівлі закордонних представництв» (1220.4), «адміністративно побутові будівлі промислових підприємств» (1220.5) оподатковуються за ставкою податку 1,500, «будівлі для конторських та адміністративних цілей інші» (1220.9) оподатковуються за ставкою податку 1,000.

За класом «Будівлі торгівельні» (1230), підкласом «торгові центри, універмаги, магазини» (1230.1) оподатковуються за ставкою 1,500.

Досліджуючи доводи сторін щодо застосування ставки податку до спірного об`єкту нерухомого майна, суд зазначає, що у відзиві на позов відповідачем не обгрунтовано саме за яким класом, підкласом класифікації будівель та споруд контролюючий орган визначав ставку податку з метою оподаткування спірного об`єкту нерухомого майна.

Натомість позивач у позові припускав, що відповідачем оподатковано спірну будівлю за ставками податку для будівлі фінансового обслуговування, будівлі закордонних представництв, адміністративно-побутові будівлі промислових підприємств 1,500.

З метою з`ясування таких відомостей, судом витребовувались у відповідача відповідні докази.

У поясненнях від 29.04.2025, відповідач зазначив, що згідно загальновідомої інформації спірний об`єкт нерухомого майна є торгівельним центром та за класифікатором будівель та споруд є торгівельною будівлею , а тому має оподатковуватись за ставкою 1,500.

Отже, вирішальним у даній справі є визначення функціонального призначення об`єкта нерухомості та з`ясування належної ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з метою оподаткування об`єкту нерухомого майна нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Раскової Марії, буд. 11, загальною площею 10598 кв м, спільна часткова власність 162/1000 (1716,18 кв м).

Відповідно до підпункту 14.1.129 -1 пункту 14.1. ст. 14 ПК України об`єктами нежитлової нерухомості визначені будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд, затвердженого наказом Держстату України від 17.08.2000 №507 (що діяв станом на час прийняття спірних ППР), до класу «будівлі офісні» (1220) віднесено будівлі, що використовуються як приміщення для конторських та адміністративних цілей, в тому числі для промислових підприємств, банків, поштових відділень, органів місцевого управління, урядових та відомчих департаментів та т. ін.

Згідно наявного в матеріалах справи договору купівлі-продажу 162/1000 частки нежилих приміщень від 09.09.2016, укладеного між позивачем (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдінг-Нафтогаз» (продавцем), продавець передає у власність (продає), а покупець приймає у особисту приватну власність (купує) 162/1000 частки нежилих приміщень (груп приміщень 14,2,3,4,5,7,8,9,10,11,12,13), МЗК (в літ.А), загальною площею 10598,00 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і оплачує їх вартість за ціною та у порядку, що передбачені цим Договором.

При цьому, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, частка приміщень, що належить позивачу знаходиться на 7-му та 8-му поверху будівлі.

Відповідно до технічного паспорту від 28.05.2017 на вказані нежитлові приміщення, що складений ТОВ «БТІ Юкрейніан Груп», нежитлові приміщення 7-го та 8-го поверху складаються з приміщення охорони, приміщень коридорів, кабінетів, вбиралень та комор на VII та VIII поверхах Літ. «А» будинку №11 по вул. Євгена Сверстюка (колишня Ракової Марини) місто Київ.

Згідно експертного висновку AC1 №2026501 від 22.09.2021 Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві» Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, функціональним призначенням об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка (Марини Раскової) 11, літ. «А» є офісні приміщення в будівлі для конторських та адміністративних цілей, за державним класифікатором будівель та споруд 1220.9.

Крім того, згідно наявної у загальному та відкритому доступі в мережі Інтернет сайту Google Maps за посиланням (https://www.google.com/maps/) інформації (фотографічне зображення будівлі за адресою м. Київ, вул. Раскової Марини, буд.11), за цією адресою знаходиться багатоповерхова будівля без явних ознак торгівельного центру.

Крім того, як вже зазначалось, у власності позивача перебувають приміщення 7-го та 8-го поверхів спірної будівлі, що також не свідчить про використання ним приміщень, як торгівельних.

Отже, доводи відповідача щодо функціонального призначення спірного об`єкту нерухомості як торгівельного центру, спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно, застосування контролюючим органом ставки податку на рівні 1,500 є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, рішенню Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 №1910/5974) та Положенню про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у м. Києві.

Таким чином, під час визначення позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Раскової Марії, буд. 11, контролюючий орган повинен був застосувати ставку податку на рівні 1.000.

Отже, податкове повідомлення рішення від 30.10.2020 № 0-1805 (форма «Ф»), є протиправним та підлягає скасуванню в частині неправомірного завищення суми податку.

При цьому, судом встановлено, що сума податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Раскової Марії, буд. 11, виходячи із ставки податку - 1.000 у 2019 повинна становити 71645,40 грн.

При цьому, суд виходив із визначеної 162/1000 частки позивача площі об`єкту 1716,88 грн, розміру податку на 1 кв м 41,73 грн (згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», мінімальна заробітна плата 4173,00 грн * 1%):

1716,88*4173/100=71645,40.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.10.2020 № 0-1805 (форма «Ф») в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 35822,45 грн,

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що даний спір є майновим, та задоволений судом частково на суму 35822,45, судовий збір у розмірі 358,22 грн повинен бути покладений на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2020 № 0-1805 (форма «Ф») в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 35822,45 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 358,22 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 08.05.2025 року.

Суддя Н.Є. Калугіна