Справа № 826/11225/13-а
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 826/11225/13-а

09 травня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Системи пожежної та техногенної безпеки" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Системи пожежної та техногенної безпеки" (далі позивач, або ТОВ "СПТБ") звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 28.03.2013.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх безпідставними й необґрунтованими й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження неправомірності формування позивачем податкового кредиту з ПДВ та заниження податку на прибуток підприємств внаслідок здійснення господарських операцій з контрагентами ПП "Будтранс Плюс", ТОВ "Група компаній Еко", а також зазначено про те, що укладання та виконання договорів відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття прав та обов`язків; на момент здійснення спірних операцій контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість; сума податку на додану вартість, включена позивачем до складу податкового кредиту, підтверджується належним чином оформленими податковими накладними, а несплата контрагентом-продавцем податку на додану вартість до бюджету не впливає на формування податкового кредиту покупцем, якщо він має всі документальні підтвердження розміру зазначеного податкового кредиту.

Відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях проти позову, співпадають з висновками акта від 15 березня 2013 року № 266/22-3/35736342 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Системи пожежної та техногенної безпеки" () щодо документального підтвердження господарських операцій з ПП "Будтранс Плюс" () та ТОВ "Група Компаній ЕКО" () їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року.

Рух справи у суді

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2013 відкрито провадження у справі.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2013 позовні вимоги ТОВ "СПТБ" задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 09 вересня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2013 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 листопада 2017 р. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві задоволено частково, скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.09.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2017 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року адміністративну справу 826/11225/13-а прийнято до провадження. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин у даній справі, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі "Електронний суд") з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі.

Копію ухвали про прийняття справи до провадження від 03.03.2025 направлено позивачу на адресу офіційного місцязнаходження, проте відправлення не вручено під час доставки, а повернуто з відміткою посадової особи АТ "Укрпошти" "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням зі вкладенням, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 241 КАС України ухвала є різновидом судового рішення.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас, до повноважень адміністративних судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб, або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням встановленого строку зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і тому подібних, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 820/5676/17.

Оскільки адреса, за якою надіслана судом ухвала позивачу є офіційною адресою, суд вважає, що позивач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Копію ухвали про прийняття справи до провадження від 03.03.2025 відповідач отримав 13.03.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи.

Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року замінено відповідача Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві () її правонаступником Головним управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП:44116011).

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідженням письмових доказів у справі встановлено, що між позивачем (Замовник) та ТОВ "Група компаній "Еко" (Підрядник) укладено договір від 20 липня 2011 року № 055, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе обов`язок виконати будівельно-монтажні роботи на об`єктах АЗС, що знаходяться в Черкаській, Дніпропетровській, Львівській областях. Додатком № 1 до Договору (Протоколом узгодження договірної ціни) узгоджено розмір договірної ціни на виконання будівельно-монтажних робіт на об`єктах АЗС, що знаходяться в Черкаській, Дніпропетровській, Львівській областях.

На підтвердження обґрунтованості вартості виконаних робіт, позивачем долучено до матеріалів адміністративної справи договірну ціну за договором від 20 липня 2011 року № 055 на будівництво "Автоматизованої системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей про них", Локальний кошторис № 2-1-1 на Будівельно-монтажні роботи за формою № 4. На підтвердження фактичного виконання робіт за договором № 055 в матеріалах справи міститься акт № 25/08 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2011 року за типовою формою № КБ-2в, відповідно якого ТОВ "Група компаній "Еко" виконало будівельно-монтажні роботи з автоматизованої системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей про них.

Позивачу контрагентом ТОВ "Група компаній "Еко" виписано податкові накладні від 25 липня 2011 року № 60, від 28 липня 2011 року № 69.

Оплата за отримані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують оборотно-сальдова відомість по рахунку 631, копії платіжних доручень, виписка по рахунку, надані позивачем та долучені до матеріалів справи.

Крім цього, між позивачем та ПП "Будтранс Плюс" укладено договір від 10 листопада 2011 року № 101111, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе обов`язок виконати будівельно-монтажні роботи на об`єктах АЗС, що знаходяться в Львівській та База світлих нафтопродуктів м. Бориспіль Київської області. Додатком № 1 до Договору (Протоколом узгодження договірної ціни) узгоджено розмір договірної ціни на виконання будівельно-монтажних робіт на об`єктах АЗС, що знаходяться в Львівській області, та База світлих нафтопродуктів м. Бориспіль в Київській області.

На підтвердження обґрунтованості вартості виконаних робіт, позивачем долучено до матеріалів адміністративної справи договірну ціну за договором від 10 листопада 2011 року № 101111 на будівництво "Системи виявлення надзвичайних ситуацій. Об`єкти АЗС в Львівській області та база світлих нафтопродуктів в м. Бориспіль", Локальний кошторис № 2-1-1 на монтажні роботи АЗС, База світлих нафтопродуктів за формою № 4. На підтвердження фактичного виконання робіт за договором від 10 листопада 2011 року № 101111 в матеріалах справи міститься акт № 1 прийняття виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року за типовою формою № КБ-2в, відповідно якого ПП "Будтранс Плюс" виконало монтажні роботи з встановлення систем виявлення надзвичайних ситуацій.

Позивачу контрагентом ПП "Будтранс Плюс" виписано податкову накладну від 28 грудня 2011 року № 53.

Оплата за отримані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують копії платіжних доручень, виписка по рахунку, надані позивачем та долучені до матеріалів справи.

На підставі направлення від 01 березня 2013 року за № 423 та наказу № 430 від 28 лютого 2013 року, виданих Державною податковою інспекцією у Оболонському районі міста Києва ДПС, згідно із підпунктом 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Системи пожежної та техногенної безпеки" () щодо документального підтвердження господарських операцій з ПП "Будтранс Плюс" () та ТОВ "Група Компаній ЕКО" () їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року, за результатами якої складено акт перевірки від 15 березня 2013 року № 266/22-3/35736342.

Як висновок проведеної перевірки встановлено наступні порушення:

- пункту 198.6 статті 198, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 141733 грн., в тому числі за липень 2011 року в сумі 77350 грн., за грудень 2011 року в сумі 64383 грн.;

- пункту 138.1 статті 138, підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за перевіряємий період на загальну суму 162993 грн., у тому числі за 3 квартал 2011 року на суму 88953 грн., за 4 квартал 2011 року на суму 74040 грн.

Зазначені порушення в Акті перевірки обґрунтовані наступним:

згідно акту перевірки Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби від 15 серпня 2012 року № 305/22-205/35961105 про результати позапланової виїзної документальної перевірки ПП "Будтранс Плюс" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту декларацій з ПДВ за період з 01 серпня 2011 року по 31 грудня 2011 року встановлено відсутність реальної можливості поставок товарів (робіт, послуг) у Приватному підприємству "Будтранс Плюс" від контрагентів-постачальників;

згідно висновків, наведених в акті ДПІ у Подільському районі м.Києва ДПС від 15.08.2012 №305/22-205/35961105 господарські операції між ТОВ "Будтранс Плюс" та постачальниками не підтверджуються виходячи з врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності. Стан платника 9 направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. ТОВ "Будтранс Плюс" не знаходиться за адресою реєстрації 04071, м Київ, вул. Щекавицька, 37/48. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 26.07.2012. Остання податкова декларація з податку на додатну вартість за березень 2012 від 19.04.2012 № .

згідно акту ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС від 08 січня 2012 року № 3/2240/34648565 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ТОВ "Група компаній "Еко" документального підтвердження за травень, червень, липень, серпень, вересень 2011 року" встановлено наявність ознак "фіктивності" та відсутність факту реального здійснення господарської діяльності, співробітниками ГСУ СБ України листом №51763 від 11.12.2012 було надано протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 30.10.2012. Згідно наданих пояснень гр. ОСОБА_1 фактичну діяльність підприємства як директор ТОВ "Група компаній "Еко" не здійснював. Відповідно до висновку щодо наявності ознак "фіктивності" та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності, переданого співробітниками ГВПМ ДПІ у Дарницькому районі м.Києва ДПС службовою запискою №42/7/07-2/3 від 04.01.2013 де зазначається, що директор ТОВ "Група Компаній "Еко" гр. ОСОБА_1 , опитаний 30.10.2012 року не причетний до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ "Група Компаній "Еко", зареєстрував підприємство за грошову винагороду. Остання податкова звітність за серпень 2011. Відповідно до податкової звітності кількість працюючих на підприємстві у 1 кварталі 2011 році складала 1 особа, яка враховуючи загальний обсяг задекларованих доходів від реалізації товарів робіт, послуг фізично не могла здійснювати такий об`єм роботи.

Вказана інформація, на думку відповідача, свідчить, що господарські операції між позивачем та його контрагентами ПП "Будтранс Плюс", ТОВ "Група компаній Еко" здійснювались з метою штучного формування податкового кредиту та не мають товарного характеру.

Податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва Державної податкової служби від 28 березня 2012 року № згідно з підпунктом 54.3.2. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України Товариству з обмеженою відповідальністю "Системи пожежної та техногенної безпеки" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 177166 грн., у тому числі за основним платежем - 141733 грн. та за штрафними санкціями - 35433,25 грн.

Податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва Державної податкової служби від 28 березня 2012 року № , за порушення пункту 138.1 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України Товариству з обмеженою відповідальністю "Системи пожежної та техногенної безпеки" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства суму 162993 грн. за основним платежем.

За результатом адміністративного оскарження, спірні податкові повідомлення - рішення залишені без змін, а скарги позивача - без задоволення (копії рішень від 23 травня 2013 року № 428/10/12-3-03 Державної податкової служби у місті Києві, від 25 липня 2013 року № 6299/6199-99-10-01-15 Міністерства доходів і зборів України містяться в матеріалах справи).

Не погоджуючись з такими рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, договір від 20 липня 2011 року № 055, договірну ціну за договором від 20 липня 2011 року № 055, локальний кошторис № 2-1-1 на Будівельно-монтажні роботи за формою № 4, акт № 25/08 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2011 року за типовою формою № КБ-2в зі сторони ТОВ "Група компаній "Еко" (Підрядник) підписано директором Крячком П.А.

Як вбачається з акта перевірки ДПІ у Подільському районі м.Києва ДПС від 15.08.2012 №305/22-205/35961105 "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ПП "Будтранс Плюс" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за період з 01.08.2011 р. по 31.12.2011 р." в структурі податкових зобов`язань задекларованих ПП "Будтранс Плюс" згідно з поданими деклараціями не відображено формування податкового кредиту за рахунок "Будтран Плюс" таким контрагентом як ТОВ "СПТБ" у листопаді грудні 2011 року.

Мотивувальна частина

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України ( тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням.

Як вбачається з обставин справи, позивачем задекларовано податок на додану вартість за липень, грудень 2011 року на підставі податкових накладних, виписаних контрагентами ПП "Будтранс Плюс", ТОВ "Група компаній Еко" у зв`язку з отриманням послуг.

На підтвердження належної реєстрації податкових накладних, позивачем надано копії реєстрів та отриманих податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом наведених норм право платника податків на збільшення в податковому обліку сум витрат та податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є нереальними (фіктивними), сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або врахування відповідних витрат при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема щодо наявності таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку, суттєві недоліки в заповненні таких документів, які не дають змоги ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, не дають можливості встановити дійсний зміст та обсяг господарської операції, тощо.

Слід зазначити, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

Також на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Отже, підсумовуючи наведене, суд констатує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2024 року у справі №640/38063/21

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19 вказала, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Застосовуючи вказані висновки Верховного Суду до обставин цієї справи суд враховує, що договір від 20 липня 2011 року № 055, договірну ціну за договором від 20 липня 2011 року № 055, локальний кошторис № 2-1-1 на Будівельно-монтажні роботи за формою № 4, акт № 25/08 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2011 року за типовою формою № КБ-2в зі сторони ТОВ "Група компаній "Еко" (Підрядник) підписано директором Крячком П.А., який згідно наданих пояснень в протоколі допиту свідка від 30.10.2012 фактичну діяльність підприємства як директор ТОВ "Група компаній "Еко" не здійснював і не причетний до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ "Група Компаній "Еко", а підприємство зареєстрував за грошову винагороду.

Як вбачається з акта перевірки ДПІ у Подільському районі м.Києва ДПС від 15.08.2012 №305/22-205/35961105 "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ПП "Будтранс Плюс" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за період з 01.08.2011 р. по 31.12.2011 р." в структурі податкових зобов`язань задекларованих ПП "Будтранс Плюс" згідно з поданими деклараціями не відображено формування податкового кредиту за рахунок "Будтран Плюс" таким контрагентом як ТОВ "СПТБ" у листопаді грудні 2011 року. При цьому, на підтвердження фактичного виконання робіт за договором від 10 листопада 2011 року № 101111 позивачем надано акт № 1 прийняття виконаних будівельних робіт ПП "Будтранс Плюс" саме за грудень 2011 року.

Згідно з частиною 4 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

У силу вимог статей 73-76 КАС України докази мають бути належними (містити інформацію щодо предмета доказування), допустимими (одержаними з дотриманням порядку, встановленого законом), достовірними (на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи), достатніми (які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування).

Враховуючи, що директор ТОВ "Група Компаній "Еко" ОСОБА_1 заперечив своє відношення до діяльності підприємства, а ПП "Будтранс Плюс" згідно з поданими податковими деклараціями не формувало податковий кредит позивача у листопаді-грудні 2011, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів щодо наявності у зазначених господарюючих суб`єктів трудових ресурсів, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у відповідних обсягах, суд приходить до висновку, що доводи позивача не ґрунтуються на достовірних доказах, а тому висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача із вказаними контрагентами є обґрунтованими.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про обґрунтоване нарахування позивачу грошових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, що стверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, та визнає податкові повідомлення-рішення № та № від 28.03.2013 такими, що прийняті відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Інші аргументи сторін не є визначальними для вирішення даної справи та не спростовують висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов суд приходить до переконання, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати

Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Системи пожежної та техногенної безпеки" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 09 травня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Системи пожежної та техногенної безпеки" (місцезнаходження: вул. Північна, 3, м. Київ, 04214, );

відповідач:

- Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.