Справа № 640/12412/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресіліент Матюші» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.08.2020 року №

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресіліент Матюші» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Олеся Гончара, 1/42, каб. 509, код ЄДР: 41009701) звернулося Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, код ЄДР: 43141377), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 26.08.2020 № на суму 500 000,00 грн.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, позивачем не здійснюється діяльність зі зберігання пального. Отримане підприємством пальне одразу заливалось у паливні баки автомобілів, сільськогосподарської техніки та дизель-генератор та використовується виключно для функціонування такого обладнання, а не зберігається для подальшого відвантаження. Пальне не доставлялось за адресою, яка вказана в акті. Також, перевірка проведена за відсутності правових підстав.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2021 року (суддя Кармазін О.А.) відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року № 2825-IX визначено, ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва; утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.

Розділом ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом: Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом

Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16 липня 2024 року № 3863-IX, пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" викладено в наступній редакції:

«Установити, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.»

На виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок №399).

На підставі Порядку № 399, акту приймання-передачі від 29.01.2025, розпорядження керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду №1 від 03.02.2025 «Про здійснення реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва» та протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 03.03.2025 справа № 640/12412/21 розподілена на суддю Бжассо Н.В.

Ухвалою суду від 06.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та замінив відповідача по справі Головне управління ДПС у Київській області () на Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

25.03.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, ГУ ДПС у Київській області не погоджується з доводами позивача. Представник відповідача зазначає, що додаток до наказу ГУ ДПС у Київській області від 30.06.2020 № 875 є невід`ємною частиною основного документа, а тому посилання представника позивача на безпідставність перевірки є протиправними. ТОВ « Ресіліент Матюші» здійснювалось зберігання пального за відсутності діючої ліцензії на право зберігання пального в тому числі у ємкостях, чим порушено вимоги ст.15 Закону України №481. Позивач вважає, що не здійснював зберігання пального в розумінні Закону та не порушувало вимоги ч.І ст.15 Закону, оскільки паливні баки автомобілів та с/г техніки, а також дизель-генератор не є спорудами /обладнаннями /ємностями, що використовуються для зберігання пального. Проте, органом ДПС у Київській області встановлено факт подання до органу ДПС заяв та повідомлень за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти . що підлягають оподаткуванню яких відсутні відомості стосовно наявності автомобілів та с/г техніки.

02.05.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, в якій представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Згідно з наказом ГУ ДПС у Київській області від 30.06.2020 року № 875, працівникам управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спиртом, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, призначено проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання згідно з додатком № 1.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до наказу ГУ ДПС у Київській області від 30.06.2020 року № 875 визначено Перелік суб`єктів господарювання, які підлягають фактичним перевіркам у липні 2020 року.

На підставі направлень, виданих ГУ ДПС у Київській області, відповідно до підпункту п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України, на підставі наказу у Київській області від 30.06.2020 року № 875, проведена фактична перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресіліент Матюші».

За результатами перевірки складено Акт 29.07.2020 за № 250/10-36-32-00- 10/41009701, згідно з яким встановлено, що відповідно до договору поставки нафтопродуктів від 31.03.2020 року № ЗЗДГ-9317-20, товарно-транспортної накладної від 04.04.2020 року № , акцизної накладної від 04.04.2020 № 4287 TOB «ОККО- Бізнес Партнер» реалізовано ТОВ «Ресіліент Матюші» дизельне пальне (важкі дистиляти (газойл) код УКТ ЗЕД 2710 19 4300 в кількості 6130,63 літрів, за адресою: Білоцерківський район, с. Матюші, вул. Ярослава Мудрого,1. При цьому, ТОВ «Ресіліент Матюші» ліцензію на право зберігання не отримувало та заяву на отримання такої ліцензії не подавало. Відповідно до наявної інформації, ГУ ДПС у Київській області видано Товариству ліцензію № 2000991 від 07.04.2020 на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за місцем, розташованим за адресою: Білоцерківський район, с. Матюші, вул. Ярослава Мудрого, 61. Таким чином, ТОВ « Ресіліент Матюші» здійснювалось зберігання пального за вказаною вище адресою, за відсутності діючої ліцензії на право зберігання пального в тому числі у ємкостях, чим порушено вимоги ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», із змінами та доповненнями, (далі - Закон №481).

На підставі висновків, що наведені в акті перевірки від 17.05.2021 року ГУ ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.08.2020 року, яким до ТОВ « Ресіліент Матюші» застосовано штрафні санкції у сумі 500 000,00 грн.

Позивач з вказаним податковим повідомленням-рішенням не погоджується, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Згідно з п. 75.1, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Приписами п. 80.1, п.п. 80.2.5 п. 80.2, ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно з п. п. 80.4, 80.5 ст. 80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду витягу з додатку № 1 до наказу ГУ ДПС у Київській області від 30.06.2020 року № 875 що стосується проведення перевірки у ТОВ «РЕСІЛІЄНТ МАТЮШІ». Наданий суду витяг, стосується іншого підприємства. Також, не надано інформації про порушення позивачем вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Відповідно до п.п.14.1.6. п.14.1. ст.14 ПК України акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1 000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до ст. 1 Закону, місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Згідно з ч. ч. 8, 9, 10, 16 ст. 15 Закону, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Згідно з ч. ч. 38, 43 ст. 15 Закону, для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Тобто, з огляду на наведені положення законодавства, отримувати ліцензію на право зберігання пального суб`єкт господарювання повинен тільки для стаціонарних цистерн/ємностей.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону, - 500000 гривень.

Разом з тим, суд встановив, що відповідно до договору поставки нафтопродуктів від 31.03.2020 року № ЗЗДГ-9317-20, товарно-транспортної накладної від 04.04.2020 року № , акцизної накладної від 04.04.2020 № 4287 TOB «ОККО- Бізнес Партнер» реалізовано ТОВ «Ресіліент Матюші» дизельне пальне (важкі дистиляти (газойл) код УКТ ЗЕД 2710 19 4300 в кількості 6130,63 літрів, за адресою: Білоцерківський район, с. Матюші, вул. Ярослава Мудрого,1.

В подальшому, 03.08.2020 року у вказану товарно-транспортну накладну від 04.04.2020 року № було внесено виправлення в частині зазначення адреси , за якою здійснено поставку пального: Білоцерківський район, с. Матюші, вул. Ярослава Мудрого, 61.

При цьому, суд встановив, що відповідно до ГУ ДПС у Київській області видано Товариству ліцензію № 2000991 від 07.04.2020 на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за місцем, розташованим за адресою: Білоцерківський район, с. Матюші, вул. Ярослава Мудрого, 61.

Крім цього, суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами (договір оренди № 20200301/6RMA від 01.03.2020 року, договір оренди від 16.05.2019 року з додатковою угодою від 09.10.2019 року, акти прийому-передачі техніки від 01.03.2020 року, від 31.03.2020 року, від 09.10.2019 року, акти виконаних робіт № 26 та № 30 від 30.04.2020 року) підтверджується, що отримане від TOB «ОККО- Бізнес Партнер» одразу використовувалося працівниками ТОВ «Ресіліент Матюші» з метою завантаження паливні баки автомобілів, с/г техніки та технологічного обладнання дизель-генератора, яке необхідне у зв`язку з перериванням централізованого електропостачання та забезпечення процесу виробництва молока, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 203 « Паливо» за період 04.04.2020- 07.04.2020.

Доводи відповідача з приводу відсутності у заявах та повідомленнях до контролюючого органу за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, що підлягають оподаткуванню, в яких відсутні відомості стосовно наявності автомобілів та с/г техніки, суд вважає такими, що не спростовують встановлених обставин, оскільки вказаний факт може свідчити про порушення позивачем інших вимог податкового законодавства, а не підтверджувати наявність порушення щодо зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

Таким чином, суд робить висновок, що позивачем не здійснюється зберігання пального що отримане від TOB «ОККО- Бізнес Партнер» без отримання відповідної ліцензії, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 26.08.2020 № на суму 500 000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 9770,00 грн. судового збору, тоді як звернулося до суду із однією вимогою майнового характеру, за який мало сплатити судовий збір у сумі 7500,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресіліент Матюші» належить до задоволення та з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 7500,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресіліент Матюші» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.08.2020 року № .

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 26.08.2020 № на суму 500 000,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресіліент Матюші» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Олеся Гончара, 1/42, каб. 509, ) судовий збір у розмірі 7500,00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресіліент Матюші» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Олеся Гончара, 1/42, каб. 509, )

Відповідач Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 08 травня 2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо