Справа № 191/1519/25
Суддя: Костеленко Я. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/1519/25
Провадження № 2-а/191/16/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Костеленко Я.Ю., за участю секретаря - Омельченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, який обґрунтовує тим, що постановою начальника відповідача від 05.11.2024. № 24/2832 він притягнутий за ч.3 ст.210 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. Листом від 06.02.2025 № 799 постанова направлена для примусового виконання до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із зазначенням у даному листі подвійної суми штрафу. На виконання зазначеної постанови заступником начальника відділу Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 19.02.2025р. відкрито виконавче провадження. Вважає дії відповідача по винесенню постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП протиправними, внаслідок чого сама постанова від 05.11.2024р. № 24/2832 підлягає скасуванню, виходячи з наступного. 30.10.2024 він призваний відповідачем по мобілізації. В цей же день відносно нього складений протокол №Т24/1690 про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210 КУпАП. У постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності від 05.11.2024 за ч.3 ст.210 КУпАП зазначено, що він відмовився від підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 30.10.2024 № Т24/1690 та надання пояснень, що не відповідає дійсності, оскільки в його присутності протокол не складався, і йому не було запропоновано надати стосовно цього будь-які пояснення. Крім того, місцем його реєстрації АДРЕСА_1 - тимчасово окупована територія України, а його зареєстрованим фактичним місцем проживання, як внутрішньо переміщеної особи, є АДРЕСА_2 . В той же час відповідачем в оскарженій постанові зазначене його місце проживання - АДРЕСА_3 , що не відповідає дійсності. Після доставлення його до приміщення відповідача ввечері 30.10.2024 і проходження ВЛК, він був відправлений до учбової частини і більше у м.Тульчин, де розташований РТЦК і СП, ніколи не з`являвся. В той же час відповідачем в оскаржуваній постанові зазначено, що на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зазначене також не відповідає дійсності, оскільки він, як зазначено вище, 30.10.2024 призваний відповідачем по мобілізації і направлений для проходження служби в учбову військову частину НОМЕР_1 і в даний час рахується за військовою частиною НОМЕР_2 . Внаслідок цього він не мав фізичної можливості ані отримати повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, ані прибути до відповідача 05.11.2024 (дата винесення оскарженої постанови). Таким чином він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки відсутній його підпис на відповідному повідомленні, як і відсутній підпис про отримання ним копії протоколу від 30.10.2024 № Т24/1690. Таким чином, відповідачем порушена процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності. Про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо випадково 25.02.2025 - після отримання ним у госпіталі в застосунку «Дія» постанов заступника начальника відділу Вінницького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області від 19.02.2025р. про відкриття виконавчого провадження і про арешт коштів. Просить скасувати як протиправну постанову від 05.11.2024 № 24/2832 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача ОСОБА_2 до початку судового засідання надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 30.10.2024 під час здійснення оповіщення громадян групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_1 відсутній при собі військово-обліковий документ. З метою притягнення до адміністративної відповідальності 30.10.2024 діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 було складено протокол №Т/24/1690 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Окрім цього, ОСОБА_1 отримав копію протоколу №Т/24/1690. Від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим старшим солдатом ОСОБА_3 у відповідності до вимог Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 року №3, було залучено двох свідків. На розгляд справи ОСОБА_1 не прибув, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань та заяв від ОСОБА_1 чи його представників не надходило. Враховуюче вищевикладене, 05.11.2024 повно та всебічно дослідивши матеріали справи № Т/24/1690 від 30.10.2024, з`ясувавши всі фактичні обставини та об`єктивно надавши оцінку доказам, відповідно до постанови №24/2832, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було прийнято рішення накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000,00 грн. У протоколі №Т/24/1690 від 30.10.2024 є підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 зі статтею 268 КУпАП, а саме підписи свідків. Зазначає, що особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу. З цього наявний висновок, що ОСОБА_1 знехтував своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Цим також пояснюється розгляд справи за відсутності позивача. Таким чином, під час розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_3 було дотримано всіх вимог законодавства. Окрім цього, що ОСОБА_1 знав про відкрите відносно нього адміністративне провадження в ІНФОРМАЦІЯ_3 та легковажно віднісся до наслідків. Факт призову ОСОБА_1 на військову службу не відміняє факту вчинення ним адміністративного правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була відправлена ОСОБА_1 за адресою, що зазначена ним у протоколі №Т/24/1690 від 30.10.2024. Оскільки позивач не отримав згадану постанову та не сплатив штраф у відповідності до вимог ст.308 КУпАП, ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено постанову для примусового виконання до органів державної виконавчої служби. ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено постанову для примусового виконання 06.02.2025, що давало ОСОБА_1 вдосталь часу для сплати штрафу. Враховуючи вищезазначене, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, тому просить відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представник позивача Семенов Є.О. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Просив скасувати постанову №24/2832 від 05.11.2024 та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд дійшов наступного висновку.

30.10.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол №Т24/1690 про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якого 30.10.2024 під час здійснення сповіщення громадян групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у військовозобов`язаного відсутній при собі військово-обліковий документ під час дії воєнного стану, чим порушено абз.2 пп.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених ПКМ України від 30.12.2022 №1487. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.210 КУпАП. Протокол складено в присутності двох свідків, а також зазначено, що ОСОБА_1 від отримання протоколу відмовився в їх присутності.

05.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову №24/2832, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. Відповідно до змісту даної постанови 30.10.2024 під час здійснення сповіщення громадян групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у військовозобов`язаного ОСОБА_1 відсутній при собі військово-обліковий документ під час дії воєнного стану, чим порушено абз.2 пп.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених ПКМ України від 30.12.2022 №1487.

09.11.2024 вищевказана постанова направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта». Факт отримання ОСОБА_1 вищевказаної постанови в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 №440М від 30.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призвано на військову службу та направлено для проходження військової служби за призовом під час проведення загальної мобілізації в складі команди НОМЕР_3 .

Постановою заступника начальника відділу Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області від 19.02.2025 відкрито виконавче провадження №77241660 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №24/2832 від 05.11.2024 про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000,00 грн. Також, постановою від 19.12.2025 та постановою від 06.03.2025 накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 та звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №77241660 у розмірі 37711,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2024 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку наказано провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною п`ятою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Відповідно до ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних і резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи, організація медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби закріплена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Згідно з п. 49 вищевказаного Порядку у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності Законом України від 11.04.2024 №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», є чинним та не потребує обов`язкової заміни у разі (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військово-облікового документа (п. 55 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період № 560 від 16.05.2024).

Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 559 від 16.05.2024 передбачено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Відповідно до Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 06.08.2024 № 532, уповноважені представники ТЦК та СП під час перевірки військово-облікових документів, фіксування порушень, мають застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції автоматичної фото- та відеофіксації. Під час здійснення фото- та відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки уповноваженими представниками військово-облікових документів портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях або іншим способом, який забезпечує відеозйомку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В постанові про адміністративне правопорушення №24/2832 від 05.11.2025 зазначено, що той факт, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу під час дії воєнного стану підтверджується рапортом старшого групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 та відеозаписом з нагрудної камери старшого групи оповіщення. При цьому, про факт фіксації правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, а щодо свідків, які вказані у протоколі, то їх особи не встановлені належним чином, оскільки відсутні адреси їх проживання та дати народження. Тобто, при винесенні постанови начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 було не в повному обсязі досліджено та перевірено усі докази. Про наявність чи відсутність відповідного відеозапису також не зазначено у відзиві на позовну заяву.

Крім того, у постанові про адміністративне правопорушення №24/2832 від 05.11.2024 зазначено, що на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не прибув, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_3 було відомо, що ОСОБА_1 30.10.2024 було призвано на військову службу для проходження військової служби за призовом під час проведення загальної мобілізації та останній направлений до військової частини НОМЕР_3 , а тому фізично не мав можливості прибути для розгляду даної справи. При цьому, дану постанову ОСОБА_1 направлено за адресою: АДРЕСА_3 , яка не є ні місцем фактичного проживання , ні місцем реєстрації ОСОБА_1 , оскільки відповідно до облікової картки на військовозобов`язаного ОСОБА_5 та відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд констатує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем було допущено ряд процесуальних порушень, які призвели до порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, всупереч обов`язку доказування, представником ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у протоколі й в оспорюваній постанові, та не підтверджується жодними іншими доказами.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (№К/9901/15804/18).

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Всі сумніви щодо скоєння правопорушення тлумачаться на користь особи, що притягується до відповідальності.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями норм чинного законодавства, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Згідно із пунктом 1 частини першою статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не було надано доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та враховуючи, що місцевий загальний суд, як адміністративний, має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 72-77, 79, 139, 205, 217, 219-220, 242, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову №24/2832 від 05.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.3 ст.210 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користьдержави (отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код за ЄДРПОУ: 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA002600, код класифікації доходів бюджету:22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко