Справа № 160/8237/25
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 травня 2025 р.Справа № 160/8237/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича розглянувши у місті Дніпрі у письмовому провадженні заяву позивача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 щодо неприйняття рішення по суті за результатами розгляду заяв ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 14.02.2025 та від 10.03.2025 на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_2 від 14.02.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні або мотивовану відмову в її наданні у спосіб, визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560.

Ухвалою суду від 21.03.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; залучено до участі у справі в якості співвідповідача Комісію для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1

16.04.2025р. від позивача до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи вказане клопотання заявник вказав, що після відкриття провадження у справі № 160/8237/25 Комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, були врешті розглянуті заяви Позивача від 14.02.2025 та 10.03.2025 та прийнято позитивне рішення по суті - надано Позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 08.05.2025, інформація про яку, була внесена до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відповідно відобразилась у електронному (цифровому) військово- обліковому документі застосунку Резерв+. Також просив здійснити розподіл судових витрат: судовий збір та витрат на правничу допомогу адвоката.

При вирішенні питання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що розгляд заяви позивача від 14.02.2025 та 10.03.2025 та прийняття позитивного рішення по суті, а саме надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 08.05.2025, призвело до відновлення законних прав та інтересів позивача, за захистом яких позивач і звертався до суду.

Представник позивача у заяві про закриття провадження у справі вказує на те, що права та законні інтереси позивача відновлені відповідачем у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання позивача про закриття провадження у справі №160/8237/25 на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За приписами статті 140 КАС України, у разі якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вимоги позивача, заявлені у цій справі, відповідач виконав вже після подання позовної заяви та відкриття провадження у справі №160/8237/25, що підтверджується інформацією у електронному (цифровому) військово- обліковому документі застосунку Резерв+

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 19.03.2025р. про сплату судового збору на суму 1211,20 грн.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Відповідно до ст. 134 КАСУ, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з положеннями ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень та підтверджуються наступними документами: - договір № 7 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від «17» березня 2025 року; - додаткова угода без номеру від 17.03.2025 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 7; - акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 15.04.2025 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 7 від 17.03.2025; - розписка про отримання гонорару від 01.04.2025.

При цьому суд звертає увагу, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа №160/8237/25 в силу частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності, що зумовило її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Крім того, суд зазначає, що спори даної категорії справ є типовими, підготовка таких позовних заяв не потребує значних зусиль та часу.

Таким чином, суд вважає, що визначена позивачем сума понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. є не належним чином обґрунтованою.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 5 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 та у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 200/7763/19-а, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одним із основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу не є співмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 12000,00 грн. підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 2000,00 грн.

Згідно ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Керуючись ст. ст. 139, 238, 248, 256, 293 - 295 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження в адміністративній справі №160/8237/25 - задовольнити.

Провадження в адміністративній справі №160/8237/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 грн.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя С.В. Златін