Справа № 560/6026/25
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6026/25
РІШЕННЯ

іменем України

12 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо ненадання мені відповіді на запити у визначений законом строк;

- зобов`язати відповідача (в/ч НОМЕР_1 ) надати мені відповідь на мої запит.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.03.2025 року та 24.03.2025 року звернулась до військової частини НОМЕР_1 із запитами на інформацію. Запити були надіслані поштовим зв`язком "Укрпошта". 04.04.2025р. та 10.04.2025р. відповідні листи №997, №849 надійшли до відділення Укрпошти 29027 як повернення, оскільки військова частина НОМЕР_1 та її представники умисно не забрали поштове відправлення. Інших способів звернення до відповідача військової частини НОМЕР_1 у позивача немає. Вважає, дії військової частини НОМЕР_1 незаконними та протиправними, а тому звернулась до суду.

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що якщо позивач мала на меті уточнити певну інформацію, то відповідно до ст. 161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо. Отже в рамках уже відкритого провадження по справі № 560/1638/25 позивач повинен був заявити клопотання про витребування з військової частини НОМЕР_1 певних доказів. Військова частина НОМЕР_1 , її посадові особи під час виконання службових обов`язків, здійснюють розгляд звернень (заяв) громадян та надання відповідей на них у відповідності до Законів України "Про звернення громадян", "Про доступ до публічної інформації" та "Про інформацію", а тому у разі надходження відповідних заяв (звернень) від позивача відповідь була б надана у встановлений чинним законодавством термін. Окрім того по справі №560/1638/25 судом винесено рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено у повному обсязі. А тому в позивача виникає право на апеляційне оскарження рішення, в рамках якого можна буде витребувати докази (інформацію) встановленим порядком, щоб вони були належними.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач 11.03.2025 року та 24.03.2025 року завернулась до військової частини НОМЕР_1 із запитами на інформацію, які були надіслані поштовим зв`язком "Укрпошта" №997-кур`єрська доставка, №849.

Однак 04.04.2025р. та 10.04.2025р. відповідні листи №997-кур`єрська доставка, №849 надійшли до відділення Укрпошти 29027 як повернення із відміткою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання".

Позивач не погоджуючись із діями відповідача щодо ненадання запитуваної публічної інформації, звернулась із даним позовом до суду.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України Про доступ до публічної інформації визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Стаття 5 Закону України Про доступ до публічної інформації гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Так, відповідно до статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 3 Закону України Про доступ до публічної інформації право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 4 Закону України Про доступ до публічної інформації доступ до публічної інформації здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;

2) вільного отримання, поширення будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;

3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Згідно частини 2 статті 19 Закону України Про доступ до публічної інформації запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 2 статті 20 Закону України Про доступ до публічної інформації визначено, що у разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, частиною другою статті 6 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (трискладовий тест):

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

3 огляду на вищевказане суд вважає, що відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник на запит вказує якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, такий повинен бути повним, достовірним та точним або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Згідно частини першої статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що запити позивачем було надіслано засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" за №997, №849. З матеріалів справи також встановлено, що вказані запити були надіслані до Військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак 04.04.2025 року та 10.04.2025 року відповідні листи №997, №849 повернулись відправнику із відміткою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до положень ч. 3 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Це положення чітко визначає, що запитувач має право обрати зручний для нього спосіб подання запиту, включаючи поштовий зв`язок.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Водночас, суд встановив, що військова частина НОМЕР_1 , яка виступає суб`єктом владних повноважень, відмовилася приймати поштове відправлення із запитом на інформацію, надісланим позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, відповіді на запит у передбачений строк надано не було. Враховуючи ці обставини, суд дійшов висновку, що дії військової частини щодо ігнорування запиту шляхом відмови у його прийнятті та ненадання відповіді вчасно є неправомірними, а тому підлягають визнанню протиправними.

Як наслідок, позовні вимоги в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 надати відповідь на запити позивача від 11.03.2025 року та 24.03.2025 року також підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на запити ОСОБА_1 від 11.03.2025 року та 24.03.2025 року у визначений законом строк.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати відповіді на запити ОСОБА_1 від 11.03.2025 року та 24.03.2025 року.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя П.І. Салюк