Справа № 600/4962/24-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/4962/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

09 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення №/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 від 08.10.2024 р. про нарахування ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 319500 (триста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень, як за, ніби-то, встановлені порушення пункту 2 статті 29 Закону України №3817-ХІ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального";

- податкове повідомлення-рішення №/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 від 08.10.2024 р. про нарахування ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 603500 (шістсот три тисячі п`ятсот) гривень, як за, ніби-то, встановлені порушення пункту 1 статті 28 Закону України №3817-ХІ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;

- податкове повідомлення-рішення №/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 від 08.10.2024 р. про нарахування ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 343186 (триста сорок три тисячі сто вісімдесят шість) гривень, як за, ніби-то, встановлені порушення пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року (зі змінами і доповненнями) Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг;

- податкове повідомлення-рішення №/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 від 08.10.2024 р. про нарахування ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 499,5 (чотириста дев`яносто дев`ять 50 ) гривень, як за, ніби-то, встановлені порушення пункту 1, пункту 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року (зі змінами і доповненнями) Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що 19.09.2024 о 18:00 годині позивачу зателефонувала особа, яка представилася посадовцем державної податкової служби та повідомила про завершення податкової перевірки на автозаправному комплексі з магазином "SPASSGAZ" за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши на місце, позивач отримала для ознайомлення Акт фактичної перевірки від 19.09.2024, згідно з яким з 15:00 до 18:00 на об`єкті проводилася податкова перевірка щодо реалізації паливно-мастильних матеріалів, тютюнових виробів та алкоголю. На прохання позивача надати направлення на перевірку, підстави для її проведення та документи фото/відеофіксації, посадовими особами відповідача було відмовлено. Акт перевірки містить нерозбірливі записи та неточні відомості. У ньому зазначено факт реалізації бензину А-95 без використання РРО та відсутність ліцензій. Проте, відповідно до п.3 ст.28 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», позивач має право зберігати пальне, що належить іншому суб`єкту господарювання, без отримання окремої ліцензії. У позивача є відповідний договір та копія ліцензії контрагента. Крім того, в акті не зазначено методику вимірювання кількості пального в резервуарах та не надано можливості представити первинні документи для підтвердження походження товару. Також, вважає, що:

- фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена ГУ ДПС у Чернівецькій області з порушенням вимог п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України, оскільки в наказі №1542-П від 19.09.2024 не конкретизовано фактичні підстави для проведення перевірки, а лише формально зазначено норми пп.80.2.2 та пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПКУ.

- висновки перевіряючих про порушення порядку обліку товарних запасів є необґрунтованими, оскільки первинні документи та облікові регістри знаходились у бухгалтерії підприємства і могли бути надані на запит контролюючого органу в установлений законом строк;

- факт невидачі розрахункового документа при продажу пального не підтверджується належними доказами, оскільки базується виключно на поясненнях працівника АЗС без надання інших об`єктивних доказів здійснення такої операції.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до статті 19-1, пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2., 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпунктів 69.2, 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, Закону України від 19.12.1995, №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", Закону України від 18.06.2024, №3817-ХІ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (із змінами та доповненнями) ГУ ДПС у Чернівецькій області видано наказ від 18.09.2024 №1542-п Про проведення фактичної перевірки, яким зобов`язано посадових осіб відповідача провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), автозаправний комплекс з магазином "SPASSGAZ", автогаззаправка "SPASSGAZ" за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотриманням вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, за період з 26.05.2023 по дату закінчення фактичної перевірки, тривалістю 10 днів з 19.09.2024 по 28.09.2024.

Підставою для видання цього наказу став лист Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 02.09.2024, №75/41/84, яким інформувалося ГУ ДПС у Чернівецькій області про те, що в ході контррозвідувального захисту економічних інтересів держави в сфері нафтогазового комплексу виявлені факти незаконного зберігання та реалізації пального ФОП ОСОБА_1 .

На підставі наказу від 18.09.2024 №1542-п Про проведення фактичної перевірки та відповідно до виданих на його виконання направлень на перевірку від 19.09.2024 №№2741, 2742, 2761, 2760, працівники ГУ ДПС у Чернівецькій області 19.09.2024 о 15 год. 00 хв. прибули для проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , який здійснює господарську діяльність в автозаправному комплексу з магазином "SPASSGAZ", автогаззаправка "SPASSGAZ" за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказ від 18.09.2024 №1542-п Про проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку від 19.09.2024 №№2741, 2742, 2761, 2760 вручені продавцю (оператору-касиру) ОСОБА_2 , що підтверджується його підписом на них та наданими показами, в ході його допиту як свідка.

В ході перевірки було проведено контрольну закупівлю паливо - мастильних матеріалів, а саме: 9 літрів бензину А-95 за ціною 55,50 грн. за літр на суму 499,50 грн (розрахунковий документ не виданий) та 1 (однієї) пачки цигарок «Парламент Сільвер» за ціною 110 грн (розрахунковий документ виданий); та продавцем ОСОБА_2 проведено перевірку повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) з використанням метроштоку, якою виявлені фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 19.09.2024, а саме: дизельне пальне 4958 літрів, бензин А-95 1632 літри.

Під час фактичної перевірки, яка документована актом перевірки №11661/Ж5/24-13-09-02-07/ від 19.09.2024, виявлені порушення:

- пункту 2 статті 29 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ХІ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями) - роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії;

- пункту 1 статті 28 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ХІ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями) - зберігання пального без наявності ліцензії;

- пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями: не ведення в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку;

- пунктів 1,2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями: не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій.

У зв`язку із виявленими порушеннями посадовою особою ГУ ДПС у Чернівецькій області, було складено чотири податкових повідомлення-рішення від 08.10.2024 про накладення штрафних санкцій:

- №/Ж10/24-13-09-02/ про нарахування суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 319500,00 грн, за порушення пункту 2 статті 29 Закону України №3817-ХІ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального";

- №/Ж10/24-13-09-02/ про нарахування суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 603500,00 грн, за порушення пункту 1 статті 28 Закону України №3817-ХІ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

- №/Ж10/24-13-09-02/ про нарахування суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 343186 грн, за порушення пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 (зі змінами і доповненнями) Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг;

- №/Ж10/24-13-09-02/ про нарахування суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 499,50 грн, за порушення пункту 1, пункту 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року (зі змінами і доповненнями) Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

У судовому засіданні в суді першої інстанції проведена демонстрація відеозапису, на якому зафіксовано заправку 19.09.2024 невстановленою особою (пістолетник) автомобіля на автогаззаправці "SPASSGAZ" за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 ..

Допитана як свідок ОСОБА_3 суду першої інстанції пояснила, що працює на посаді головного державного інспектора ГУ ДПС у Чернівецькій області і до її повноважень віднесено проведення фактичних перевірок з питань дотриманням вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, тошо.

19.09.2024 ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі наказу та направлень проведено перевірку автозаправного комплексу з магазином "SPASSGAZ", автогаззаправка "SPASSGAZ" за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Іспас, вул. Шевченка, 5.

Під час перевірки була проведена контрольна закупівля та перевірка повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) з використанням метроштоку.

Наказ на перевірку та направлення були вручені оператору-касиру ОСОБА_2 , і саме він здійснював розрахункові операції. Зокрема, ним було реалізовано ОСОБА_5 9 літрів бензину А-95 за ціною 55,50 грн. за літр на суму 499,50 грн (розрахунковий документ не виданий) та 1 (однієї) пачку цигарок «Парламент Сільвер» за ціною 110 грн (розрахунковий документ виданий).

Безпосередньо заправку автомобіля здійснювала інша особа, яку під час перевірки не представилося можливості встановити, оскільки після її початку ця особа зникла.

На початку перевірки ФОП ОСОБА_1 не було, тому наказ та направлення вручили особі, яка проводила розрахункову операцію ОСОБА_2 . Після приїзду позивача, їй було вручено акт фактичної перевірки, при цьому перевірка повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) з використанням метроштоку проводилася за її присутності.

Також, під час перевірки, посадовими особами ГУ ДПС у Чернівецькій області, з метою документування факту реалізації та зберігання нафтопродуктів, було викликано поліцію, яка по приїзду зафіксувала наведене.

Під час перевірки ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких визнав реалізацію нафтопродуктів.

Допитана як свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що працює на посаді головного державного інспектора ГУ ДПС у Чернівецькій області і до її повноважень віднесено проведення фактичних перевірок з питань дотриманням вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

ОСОБА_4 надала суду покази аналогічні тим, які надала ОСОБА_3 .

Зокрема, 19.09.2024 ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі наказу та направлень проведено перевірку автозаправного комплексу з магазином "SPASSGAZ", автогаззаправка "SPASSGAZ" за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Іспас, вул. Шевченка, 5. Під час перевірки була проведена контрольна закупівля та перевірка повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) з використанням метроштоку, яку здійснив ОСОБА_2 .

Наказ на перевірку та направлення були вручені оператору-касиру ОСОБА_2 , і саме він здійснював розрахункові операції. Зокрема, ним було реалізовано ОСОБА_5 9 літрів бензину А-95 за ціною 55,50 грн. за літр на суму 499,50 грн (розрахунковий документ не виданий) та 1 (однієї) пачку цигарок «Парламент Сільвер» за ціною 110 грн (розрахунковий документ виданий).

Безпосередньо заправку автомобіля здійснювала інша особа, яку під час перевірки не представилося можливості встановити, оскільки після її початку ця особа зникла.

На початку перевірки позивача не було, тому наказ та направлення вручили особі, яка проводила розрахункову операцію ОСОБА_2 . Після приїзду позивача, їй було вручено акт фактичної перевірки, при цьому перевірка повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) з використанням метроштоку проводилася за її присутності. Також, під час перевірки, посадовими особами ГУ ДПС у Чернівецькій області, з метою документування факту реалізації та зберігання нафтопродуктів, було викликано поліцію, яка по приїзду зафіксувала наведене.

Під час перевірки ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких визнав реалізацію нафтопродуктів.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 суду першої інстанції пояснив, що працює на посаді заступника начальника відділу ГУ ДПС у Чернівецькій області і до його повноважень віднесено проведення фактичних перевірок з питань дотриманням вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

ОСОБА_6 надано пояснення аналогічні тим, які надали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_7 суду першої інстанції пояснив, що під час перевірки ними не бралися до уваги Z звіт та Книга обліку розрахункових операцій на РРО, в яких було відображені залишки нафтопродуктів на автогаззаправці "SPASSGAZ", ОСОБА_6 суду пояснив, що наведені документи в розумінні законодавства України не є первинними документами, а є регістрами, а тому їх наявність не впливає на кваліфікацію досліджуваних правовідносин.

Крім цього, звернув увагу суду, що у позивача не було ліцензії на реалізацію або зберігання паливно-мастильних матеріалів. Однак на момент під`їзду їх до автозаправки вони виявили масову реалізацію паливних матеріалів, що слідує з черги автомобілів перед заправкою.

Допитаний як свідок ОСОБА_5 суду першої інстанції пояснив, що працює на посаді головного державного інспектора ГУ ДПС у Чернівецькій області і до його повноважень віднесено проведення фактичних перевірок з питань дотриманням вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

ОСОБА_5 надано пояснення аналогічні тим, які надали ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ..

Також, ОСОБА_5 суду пояснив, що безпосередньо ним проведено за власні кошти контрольну закупівлю 9 літрів бензину А-95 за ціною 55,50 грн. за літр на суму 499,50 грн (розрахунковий документ не виданий) та 1 (однієї) пачку цигарок «Парламент Сільвер» за ціною 110 грн (розрахунковий документ виданий) та момент під`їзду їх до автозаправки вони виявили масову реалізацію паливних матеріалів, що слідує з черги автомобілів перед заправкою.

Допитаний як свідок ОСОБА_2 суду першої інстанції пояснив, що працює на посаді продавця (оператора-касира) автозаправного комплексу з магазином "SPASSGAZ", автогаззаправка "SPASSGAZ" за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу.

До цього, доки не була зупинена ліцензія на реалізацію паливно-мастильних матеріалів, ОСОБА_2 працював оператором автогаззаправка "SPASSGAZ" за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу.

19.09.2024 посадовими особами ГУ ДПС України проведено фактичну перевірку автозаправного комплексу з магазином "SPASSGAZ".

Факт реалізації ОСОБА_2 бензину А-95 заперечує, і хто, і яким чином міг його реалізувати ОСОБА_2 не знає, так як і не знає особу (пістолетника), яка на відео заправляла автомобіль. При цьому підтверджує, що зображена на відео АЗС належить позивачу.

Припускає, що оскільки АЗС підживлена струмом, то хтось сторонній теоретично міг скористатися знанням комбінацій клавіш, та заправити автомобіль.

Також, ОСОБА_2 суду пояснив, що ним особисто здійснювалась перевірка повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) з використанням метроштоку, який належить позивачу.

Про проведення перевірки він у телефонному режимі повідомив позивачу.

Щодо наданих посадовим особам ГУ ДПС в Чернівецькій області та поліцейським письмових пояснень, в яких свідок визнав факт реалізації ним паливно-мастильних матеріалів, то ОСОБА_2 суду пояснив, що підписав їх не читаючи, а тому їх зміст не відповідає дійсності.

Також, судом для огляду була надано ОСОБА_2 направлення на перевірку від 19.09.2024 року №№2741, 2742, 2761, 2760, його пояснення відібрані перевіряючими та поліцейськими, акт фактичної перевірки №11661/Ж5/24-13-09-02-07/ від 19.09.2024. На запитання суду чи проставлено на цих документах його підпис, ОСОБА_2 відповів, що підпис схожий на його і напевно він ці документи підписував.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, предметом оскарження у цій справі є податкові повідомлення-рішення №/Ж10/24-13-09-02/ від 08.10.2024, №/Ж10/24-13-09-02/ від 08.10.2024, №/Ж10/24-13-09-02/ від 08.10.2024, №/Ж10/24-13-09-02/ НОМЕР_1 від 08.10.2024, якими до позивача застосовано штрафні санкції за: роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії; зберігання пального без наявності ліцензії; не ведення в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку; не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій.

Обґрунтовуючи їх протиправність, позивач звертає увагу суду на те, що:

- фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена ГУ ДПС у Чернівецькій області з порушенням вимог п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України, оскільки в наказі №1542-П від 18.09.2024 не конкретизовано фактичні підстави для проведення перевірки, а лише формально зазначено норми пп.80.2.2 та пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПКУ;

- реалізація бензину А-95 ФОП ОСОБА_1 19.09.2024 року не здійснювалась;

- висновки перевіряючих про порушення порядку обліку товарних запасів є необґрунтованими, оскільки первинні документи та облікові регістри знаходились у бухгалтерії підприємства і могли бути надані на запит контролюючого органу в установлений законом строк;

- факт невидачі розрахункового документа при продажу пального не підтверджується належними доказами, оскільки базується виключно на поясненнях працівника АЗС без надання інших об`єктивних доказів здійснення такої операції.

Враховуючи наведене суд надає оцінку цим правовідносинам, виходячи з хронології подій, яка наведена вище та мала наслідком складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Щодо правомірності наказу від 18.09.2024 №1542-п Про проведення фактичної перевірки слід зазначити таке.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Тобто, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом ГУ ДПС у Чернівецькій області, як податкового органу.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

За змістом пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Пунктом 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених в підпунктах 80.2.1-80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

З наказу ГУ ДПС від 18.09.2024 року №1542-п Про проведення фактичної перевірки видно, що підставою для перевірки відповідачем зазначено підпункту 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, якими передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5).

Отже, фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.

Судом встановлено, що згідно тверджень представника відповідача та змісту заяв по суті справи, підставою для видання спірного наказу контролюючим органом став лист Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 02.09.2024, №75/41/84, яким інформувалося ГУ ДПС у Чернівецькій області про те, що в ході контррозвідувального захисту економічних інтересів держави в сфері нафтогазового комплексу виявлені факти незаконного зберігання та реалізації пального ФОП ОСОБА_1 ..

Слід звернути увагу на те, що посилання на вказаний лист відсутнє у наказі від 18.09.2024 №1542-п Про проведення фактичної перевірки.

Дійсно аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.03.2024, справа №420/9909/23 (адміністративне провадження № К/990/67/24) сформував такий висновок щодо застосування права:

«… 56. Якщо систематизувати цю судову практику щодо виявлених під час розгляду справи порушень норм податкового законодавства, допущених контролюючим органом під час призначення і проведення перевірки і обрання їх наслідків, вона полягає в тому, що кожне заявлене в межах конкретної справи порушення оцінюється судом на предмет його «істотності» чи «не істотності». Виявлення під час розгляду справ допущення контролюючим органом істотних порушень норм податкового законодавства (до прикладу, встановлення факту відсутності законних підстав для призначення перевірки), це за висновками Верховного Суду може спричиняти наслідки у вигляді скасування наказу про призначення перевірки та/або рішень, прийнятих за її наслідками. Водночас, ті процедурні порушення, які за своїм змістом не є істотними за практикою Верховного Суду таких наслідків не спричиняють.

З огляду на викладене, Судова палата акцентує увагу на наявності істотної різниці у критеріях оцінки правомірності наказу на предмет його підставності та/або оформлення, як наслідок, необхідності відмежування у спорах цієї категорії питання «наявності підстав для проведення перевірки» від питання «достатності відображення підстав для проведення перевірки у наказі» та/або «недоліків в оформленні рішення про проведення перевірки». Підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Реалізуючи мету, з якою ця справа розглядається у складі Судової палати, Верховний Суд формулює такий правовий висновок, який має забезпечити єдині підходи до оцінки правомірності наказів про призначення фактичних перевірок. У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.

Відтак, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.».

Аналізуючи наведене у своїй сукупності, слід дійти висновку, що законодавство та судова практика Верховного Суду розрізняє такі категорії, як «правова (юридична) підстава» проведення перевірки та «фактична підстава» проведення перевірки.

При цьому перелік правових підстав визначений у пункті 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Однак реалізація таких підстав має місце виключно за наявності фактичної підстави, яка є тією рушійною силою, що породжує перевірку.

Як встановлено судом вище, єдиною підставою для проведення фактичної перевірки позивача був лист Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 02.09.2024 року, №75/41/84, яким інформувалося ГУ ДПС у Чернівецькій області про те, що в ході контррозвідувального захисту економічних інтересів держави в сфері нафтогазового комплексу виявлені факти незаконного зберігання та реалізації пального ФОП ОСОБА_1 .

Наведена в згадуваному листі Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області інформація є в розумінні ПК України інформацією від державних органів, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2); та порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5), - оскільки несанкціонована (без ліцензії) реалізація пального завжди має наслідком порушення вимог законодавства щодо проведення розрахункових операцій.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.03.2024 року, справа №420/9909/23 (адміністративне провадження № К/990/67/24), окрім наведено вище, також виснував наступне:

« 46. Отже, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

47. Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.»

Аналізуючи наведене вище, покликання у наказі на підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що наказ від 18.09.2024 року №1542-п Про проведення фактичної перевірки породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.

Наведений наказ не містить істотних порушень, які могли бути підставою для визнання його незаконним, а отже перевірка ФОП ОСОБА_1 відповідачем призначена правомірно.

Що стосується реалізації 19.09.2024 бензину А-95 позивачем, слід зазначити наступне.

Судом в ході розгляду цієї справи було:

- допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ;

- досліджено відео на якому зафіксовано заправку 19.09.2024 невстановленою особою (пістолетник) автомобіля на автогаззаправці "SPASSGAZ" за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Іспас, вул. Шевченка,5, що належить позивачу;

- досліджено письмові докази, серед яких пояснення ОСОБА_2 , надані працівникам поліції, пояснення ОСОБА_2 надані працівникам ГУ ДПС в Чернівецькій області, рапорт старшого інспектора-чергового Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Кирияка В.Г. від 19.09.2024 та наявні у справі фотографії заправки автомобіля та проведення замірів.

Аналізуючи наведені матеріали у своїй сукупності, посадовим особам ГУ ДПС в Чернівецькій області 19.09.2024, під час проведення контрольної закупівлі, продавцем автозаправного комплексу з магазином "SPASSGAZ" ОСОБА_2 , реалізовано 9 літрів бензину А-95 за ціною 55,50 грн. за літр на суму 499,50 грн (розрахунковий документ не виданий) та 1 (одну) пачку цигарок «Парламент Сільвер» за ціною 110 грн (розрахунковий документ виданий).

Водночас слід звернути увагу, що надані покази свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 є однаковими та повністю відповідають іншим матеріалам справи (див. пункт 6.23 цього рішення), доповнюючи логічно один одного, без наявності змістових розбіжностей.

На відео на якому зафіксовано заправку 19.09.2024 невстановленою особою (пістолетник) автомобіля на автогаззаправці "SPASSGAZ" за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Іспас, вул. Шевченка,5, що належить позивачу, чітко видно як здійснюється автозаправка, зокрема на колонці змінювалися показники літражу та ціни бензину А-95, пістолет був вставлений в автомобіль.

Приналежність зображеної на відео та фотографіях заправки позивачу у судовому засіданні в суді першої інстанції визнано позивачем на свідком ОСОБА_2 .

Слід звернути увагу, що у поясненнях ОСОБА_2 , наданого працівникам поліції та його поясненнях наданих працівнику ГУ ДПС в Чернівецькій області, останній визнавав факт реалізації бензину, однак в ході допиту його, як свідка він заперечив реалізацію ним бензину, не зумівши пояснити яким чином по факту була проведена заправка.

Наведене суд вважає ніщо іншим, як бажання посприяти своєму роботодавцю (ФОП ОСОБА_1 ) в уникненні відповідальності за скоєнні правопорушення.

Надані покази свідком ОСОБА_2 , а також пояснення позивача у судовому засіданні в суді першої інстанції, щодо того, що заправку могла здійснити стороння особа без їх відома, використовуючи правильний набір клавіш, на думку суду є алогічними та не правдивими та повністю спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, слід звернути увагу, що позивач у позові також навела неправдиві відомості, стверджуючи, що вона має право зберігати пальне, що належить іншому суб`єкту господарювання, без отримання окремої ліцензії, оскільки у неї є відповідний договір та копія ліцензії контрагента.

Наведене повністю не відповідає дійсності, та спростовано позивачем у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Суд вважає недоліком перевірки той факт, що посадові особи ГУ ДПС в Чернівецькій області не встановили та не опитали особу- пістолетника, який безпосередньо здійснював заправку автомобіля, оскільки після початку перевірки останній зник. Однак такий недолік не впливає на законність перевірки та прийнятим за її наслідками рішень.

Щодо вручення наказу від 18.09.2024 №1542-п Про проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку, слід зауважити слідуюче.

Як зазначалося вище, пунктом 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених в підпунктах 80.2.1-80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Судом встановлено, що особою, яка проводила розрахункові операції був продавець автозаправного комплексу з магазином "SPASSGAZ" ОСОБА_2 (відповідно до наказу від 09.05.2023, №3 «Про прийняття»), а отже за відсутності інших осіб, він був уповноважений на отримання копії наказу про проведення перевірки та відповідних направлень на неї.

Під час допиту як свідка, судом для огляду була надано ОСОБА_2 направлення на перевірку від 19.09.2024 №№2741, 2742, 2761, 2760, його пояснення відібрані перевіряючими та поліцейськими, акт фактичної перевірки №11661/Ж5/24-13-09-02-07/ від 19.09.2024. На запитання суду чи проставлено на цих документах його підпис, ОСОБА_2 відповів, що підпис схожий на його і напевно він ці документи підписував.

Зважаючи на вказані обставини, аналізуючи наведене вище у своїй сукупності, вручення наказу від 18.09.2024 №1542-п Про проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку, посадовими особами ГУ ДПС в Чернівецькій області здійснено відповідно до вимог статті 80 ПК України.

Відносно зберігання нафтопродуктів, слід зазначити таке.

Реалізація позивачем бензину А-95 обумовлює його зберігання. На момент перевірки у позивача не було жодного документу, який б легалізував зберігання нафтопродуктів.

Під час перевірки ОСОБА_2 проведено перевірку повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) з використанням метроштоку, якою виявлені фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 19.09.2024, а саме: дизельне пальне 4958 літрів, бензин А-95 1632 літри.

Наведене, окрім відомості, підтверджується фотографіями та показами усіх свідків.

Крім цього, позивач надав суду Z звіт та Книгу обліку розрахункових операцій на РРО, в яких було відображені залишки нафтопродуктів на автогаззаправці "SPASSGAZ".

Аналізуючи викладене у своїй сукупності, слід дійти висновку, що позивач зберігав нафтопродукти без ліцензії, чим порушив пункт 1 статті 28 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ХІ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями).

При цьому, слід звернути увагу, що позивачем для заміру використовувався власний метрошток, що відповідає вимогам чинного законодавства України. Інші засоби вимірювання під час перевірки не використовувалися.

Стосовно наявності первинних документів на нафтопродукти, слід зазначити наступне.

В силу пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», (із змінами та доповненнями) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Позивачем надано до суду Z звіт та Книгу обліку розрахункових операцій на РРО, в яких було відображені залишки нафтопродуктів на автогаззаправці "SPASSGAZ", однак наведені документи є обліковими регістрами, а не первинними документами.

Первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999, №996-XIV), такий документ надає можливість ідентифікувати походження товарних запасів, їх вартість тощо.

У будь-якому разі первинними документами для паливно-мастильних матеріалів є видаткові накладні, акцизні накладні, рахунки фактуру, тощо.

Жодного із наведеного переліку первинних документів позивачем не було надано ні відповідачу під час проведенням перевірки, ні суду під час судового розгляду цієї справи.

Водночас, слід звернути увагу, що специфіка товару - паливно-мастильних матеріалів, вимагає від платників податків ведення «посиленого» обліку товарних запасів, через використання акцизних накладних на товар, які зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизних накладних. Завдяки такому обліку є можливість відстежити походження такого товару.

Однак у цій справі позивач не надав суду акцизних накладних, оскільки свою діяльність щодо реалізації палива він здійснював не легально, а тому відповідно і не вів належний облік такого товару. Будь-який інший облік всупереч положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999, №996-XIV та ПК України не може вважатися таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Беручи до уваги вказані обставини, суд погоджується з відповідачем та вважає, що позивач порушив положення пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), в частині не ведення в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Що стосується невидачі розрахункового документа при продажу пального, слід зазначити таке.

У відповідності до пунктів 1,2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється (пункт 1); надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (пункт 2).

Обґрунтовуючи свою позицію позивач вважає, що факт невидачі розрахункового документа при продажу пального не підтверджується належними доказами, оскільки базується виключно на поясненнях працівника АЗС без надання інших об`єктивних доказів здійснення такої операції.

Однак вище судом доведено, що позивач реалізував під час контрольної закупівлі перевіряючому 9 літрів бензину А-95 за ціною 55,50 грн. за літр на суму 499,50 грн, без видання розрахункового документу.

Сама відсутність розрахункового документу не заперечується позивачем, оскільки на думку позивача такої операції взагалі не було.

Враховуючи вказані обставини, позивач порушив пункти 1,2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), в частині не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій.

Позивач у позові та під час розгляду справи по суті, також, як на підставу скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень звертала увагу на неточності в відображенні дати наказу на перевірку в направленнях на перевірку, неточності та нечитабельність акту перевірку, неточності в рапорті поліції.

Проаналізувавши вказані документи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вони не спростовують та не можуть спростовувати наведену вище правову аргументацію в силу природи своєї не значимості.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.