Справа № 750/3477/25
Суддя: Маринченко О. А.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3477/25
Провадження № 2-а/750/85/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Маринченко О.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

11 березня 2025 року ОСОБА_1 з використанням засобів поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 143 від 06 лютого 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 2101 КУпАП, а справу закрити.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 02 лютого 2025 позивач був затриманий та доставлений поліцейськими до адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня співробітником ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 02 лютого 2025 року о 12 год. 30 хв. уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу було виписано направлення на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Однак, у порушення вимог абзацу 4 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим вчиним правопорушення, передбачене частиною третьою статті 2101 КУпАП. У подальшому, 06 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо позивача та винесено оскаржувану постанову. Проте, в оскаржуваній постанові не вказано обгрунтованих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач не відмовлявся проходити медичний огляд для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби, а лише просив перенести його на іншу дату, у зв`язку з погіршенням самопочуття. Також, у позивача не було при собі медичних документів, які підтверджують його захворювання, такі документи знаходилися вдома. Однак, після прохання позивача перенести медичний огляд на іншу дату співробітники мобільного ІНФОРМАЦІЯ_3 мобілізаційного центру вручили йому повістку № 02/0002 від 02 лютого 2025 року, в якій зазначено, що позивач повинен з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 03 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв. для уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. Позивач не відмовлявся від проходження медичного огляду для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби, оскільки в нього був обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 03 лютого 2025 року згідно з врученою повісткою для уточнення обілкових даних та проходження військово-лікарської комісії. Також, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки його прохання перенести медичний огляд на іншу дату через об`єктивні причини не є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , складаючи оскаржувану постанову, не врахував той факт, що у позивача була повістка № 02/0002 від 02 лютого 2025 року, яка зобов`язувала позивача з`явитися для проходження військово-лікарської комісії 03 лютого 2025 року, тобто на наступний день після складання протоколу № 143 про адміністративне правопорушення. Уповноважені особи Чернігівського обласного мобілізаційного центру, вручивши позивачу повістку № 02/0002 від 02 лютого 2025 року із зазначенням дати явки 03 лютого 2025 року, фактично підтвердити, що медичний огляд має відбутися саме в цю дату, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та протиправним. Також, позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення присутній не був. Копія оскаржуваної постанови була надіслана позивачу з порушенням строків, встановлених статтею 285 КУпАП. Крім того, позивачу направлення для проходження медичного огляду не видавалося, йому видавалася повістка для уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. Оскільки позивач не викликався за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 02 лютого 2025 року з метою проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до проходження військової служби, не отримував направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за встановленою формою, і надав пояснення про погане самопочуття, що потребує часу для надання медичних документів, що є його обов`язком, і законодавством допускається проведення медичного огляду протягом 4 днів, відповідач не мав правових підстав кваліфікувати дії позивача як відмову від обов`язку проходити медичний огляд для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби 02 лютого 2025 року. Вимога співробітників Чернігівського обласного мобілізаційного центру щодо негайного проходження медичного огляду позивачем без урахування об`єктивних причин, таких як необхідність підготовки медичних документів, суперечить принципу пропорційності, порушує необхідний та справедливий баланс між індивідуальними правами громадянина на належний медичний огляд та інтересами держави, враховуючи, що чинне законодавство не вимагає проведення такого огляду негайно.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 березня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даним позовом; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що позивач у протоколі зазначив, що відмовляється від проходження військово-лікарської комісії через погане самопочуття, а в позовній заяві зазначає про відсутність медичних документів. Відмова особи від проходження військово-лікарської комісії не завжди може мати характер прямо сформульованої лексично відмови, а може мати фактичний характер, що випливає із дій або бездіяльності особи. Зокрема, не виключеним є використання особою формально поважних приводів чи обставин для того, аби фактично ухилитися від проходження військово-лікарської комісії. Така поведінка особи може мати ознаки правового явища «зловживання правом», тобто використання особою наявного у неї легального права з метою, яка змісту такого права суперечить, зокрема, з метою завдання шкоди іншим особам, ухилення від виконання законних обов?язків або уникнення юридичної відповідальності. Поведінка позивача була кваліфікована вірно, а саме як відмова від проходження військово-лікарської комісії. У зв?язку з перебуванням позивача у розшуку за неявку за повісткою, Національна поліція України затримала позивача 02 лютого 2025 року та доставила його до обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де йому було виписано направлення на військово-лікарську комісію та запропоновано її пройти, від чого позивач відмовився. Факт вручення позивачу направлення на військово-лікарську комісію підтверджується її копією. Крім того, вказане направлення зареєстровано в Журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов?язаним для проходження медичного огляду мобільної групи ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 02 лютого 2025 року. При цьому, позивач розписався в журналі, що свідчить про отримання ним направлення на військово-лікарську комісію. Вказаний журнал є спільнии для ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому в журналі зроблені записи про військовозобов?язаних, які перебувають на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 та в ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також, позивач прямо написав в протоколі, що проходити військово-лікарську комісію відмовляється, тому що погано почувається. Отже, факт відмови позивача від проходження військово-лікарської комісії зафіксовано в протоколі. Саме через відмову позивача від проходження військово-лікарської комісії, представником відповідача складено щодо позивача протокол, який позивач підписав кілька разів і самостійно написав в ньому про відмову від ВЛК. Крім того, позивачу була виписана повістка від 02 лютого 2025 року № 02/0002 про необхідність прибуття до відповідача 03 лютого 2025 року, яку позивач підписав. Після цього позивач залишив територію обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Позивач не з?явився до відповідача ні за повісткою, ні на розгляд його адміністративної справи, ні станом на дату розгляду справи в суді. Позивач тричі відмовився від проходження військово-лікарської комісії та ухилився від явки до територіального центру комплектування, а саме: за повісткою від 25 жовтня 2024 року, за направленням від 02 лютого 2025 року та за повісткою від 02 лютого 2025 року. Позивач виправдовує свою відмову від проходження військово-лікарської комісії тим, що у нього не було з собою медичної документації. Однак, такі аргументи позивача є нерелевантними. Повномасштабне вторгнення в Україну, а також масова мобілізація триває вже три роки, тому відсутність у позивача медичної документації - його безвідповідальність. Позивач намагається перекласти свою вину за відсутність медичних документів на відповідача, але у позивача були всі підстави для усвідомлення можливості його мобілізації та необхідності тримати при собі медичну документацію для проходження військово-лікарської комісії. Також, відсутність медичних документів або їх не врахування під час військово-лікарської комісії це підстава для оскарження результатів військово-лікарської комісії, а не підстава для відмови від військово-лікарської комісії та свідомого порушення законодавства про мобілізацію. Крім того, позивач до цього часу не пройшов військово-лікарську комісію, хоча з дати складення протоколу та повістки пройшло достатньо часу, що спростовує аргументи позивача про намір лише відтермінувати військово-лікарську комісію. Позивача повідомлено про дату розгляду справи ще під час складання адміністративного протоколу. Так, зокрема, в протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год. 00 хв. 02 лютого 2025 року в приміщенні відповідача по вул. Захисників України, 14-а, м. Чернігів, в кабінеті № 29. Позивач підписав вказаний протокол, тому повідомлений про дату розгляду його справи. Обов?язок пройти військово-лікарську комісію саме 02 лютого 2025 року виник у позивача на підставі направлення від 02 лютого 2025 року, тому повістка на військово-лікарську комісію на 03 лютого 2025 року жодним чином не звільняє позивача від відповідальності за відмову від військово-лікарської комісії 02 лютого 2025 року. Позивач навіть розписався 02 лютого 2025 року в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію про отримання направлення. Неявка позивача 03 лютого 2025 року за повісткою лише підтверджує систематичний та умисний характер відмови та ухилення позивача від військово-лікарської комісії. У діях позивача наявна вина. Посилання позивача на повістку, яку позивач проігнорував, лише підтверджує факт вчинення ним адміністративного правопорушення та наявність в його діях вини. Аргументи, наведені у позовній заяві є нерелевантними для вирішення справи по суті, оскільки жодним чином не спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявність вини в його діях. Вина позивача доведена, а постанова винесена законно та обґрунтовано.

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив таке.

02 лютого 2025 року черговим ІНФОРМАЦІЯ_8 солдатом ОСОБА_3 складено протокол № 143 про адміністративне правопорушення, згідно з яким 02 лютого 2025 року о 12 год. 30 хв. уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_1 було виписано направлення на проходження військово-лікарської комісії громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Однак, у порушення вимог абзацу 4 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Громадянинові ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Також, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год. 00 хв. 06 лютого 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , вул. Захисників України, 14-а, кабінет № 29.

У графі «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» наявний підпис позивача.

Також, у графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» міститься запис: «Про проходження ВЛК відмовляюсь, тому, що лягаю в лікарню. Електронне направлення є в базі. Про те, що я ухилянт не знав і повістку не отримував і не розписувався».

Крім того, до протоколу додано направлення ОСОБА_1 № 2065 від 02 лютого 2025 року для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ЗСУ, у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Вказане направлення зареєстровано в Журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду мобільної групи ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_1 02 лютого 2025 року за № 2065.

06 лютого 2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 143 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. (а.с. 19).

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 02 лютого 2025 року о 12 год. 30 хв. громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 (направлення за № 2065 від 02 лютого 2025 року), чим порушив абзац 4 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містить підпису позивача.

Копію постанови від 06 лютого 2025 року № 143 про притягнення до адміністративної відповідальності 06 лютого 2025 року направлено позивачу засобами поштового зв`язку.

Також, 02 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 Колесником видано ОСОБА_1 повістку № 02/0002, відповідно до якої йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , 03 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв. для уточнення облікових даних та проходження ВЛК (а.с. 20).

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також, частиною першою статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Позивач не визнає вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому вказані обставини відповідно до частини другої статті 77 КАС України зобов`язують відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення.

Так, відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Також, згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною третьою статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно застосовувати законодавчі акти, які визначають, зокрема, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан в Україні було неодноразово продовжено і він діє і на даний час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із частиною першою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Також, частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок), визначає механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Пунктом 21 Порядку передбачено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно із підпунктом 1 пункту 27 Порядку під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1) (пункт 28 Порядку).

Отже, вручення (надсилання) повістки є тільки одним із способів виклику громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з певною метою, в тому числі, для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Чинний Закон не пов`язує виконання обов`язку щодо проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби із обов`язковим попереднім врученням повістки.

Крім того, законодавством не передбачено законних підстав для військовозобов`язаних щодо відмови від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 74 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку. Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис. Направлення на медичний огляд військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в СБУ, а також військовозобов`язаних, які виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації в обраному ними підрозділі, органі, закладі, установі СБУ, здійснюється у порядку, визначеному Головою СБУ.

Згідно із пунктом 78 Порядку контроль за направленням та проходженням резервістами та військовозобов`язаними військово-лікарської комісії покладається на керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивачем не спростовано належними доказами того, що він не проходив медичний огляд для визначення придатності до військової служби, в тому числі і станом на час розгляду справи судом позивач доказів проходження ВЛК не надав.

Безпідставна відмова від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таке порушення вчинене позивачем в особливий період.

Дії особи щодо відмови від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та кваліфіковані відповідачем правильно.

Відсутність медичних документів або їх не врахування під час ВЛК - це підстава для оскарження результатів ВЛК, а не підстава для відмови від проходження ВЛК та свідомого порушення законодавства про мобілізацію.

Також, суд враховує, що позивач не проходив медичний огляд і не пройшов його на час розгляду справи, а відтак в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскільки останній, будучи військовозобов`язаним у воєнний час відмовився від проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 в особливий період, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Таким чином, дії відповідача при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, зокрема порушення позивачем вимог частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та як наслідок вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 139, 241-246, 271, 272, 286, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_11 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Суддя