Справа № 240/254/25
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/254/25

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, в порядку визначеному ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС" маю право на отримання пенсії, за віком, із зниженням пенсійного віку.

- зобов`язати відповідача призначити пенсію, за віком, з урахуванням періоду роботи 01.04.1994 по 01.12.1995, а також, періоду навчання 01 вересня 1985 року по 26 липня 1986 року в Київському професійно-технічному училищі з часу звернення про призначення пенсії за віком з 18.11.2024.

В обґрунтування позову вказує, що трудова діяльність розпочалася 14 серпня 1986 року на посаді «заготівника» Бородянської райспоживспілці Київської області. До цієї дати позивач навчалася у період з 01 вересня 1985 року по 26 липня 1986 року в Київському професійно-технічному училищі. На переконання позивача, цей період часу навчання має бути врахований у період страхового стажу, який надає мені право на отримання пенсії, в порядку ст. 55 Закону України "Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Позивач у позовній заяві також вказує, що не має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки не оформила свого часу. Вважає оскаржване рішення протиправним. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 10.01.2025 прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи, зобов`язала відповідача надати належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

До суду 05.02.2025 надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення другого відповідача.

Суддя своєю ухвалою від 07.02.2025 постановила відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення другого відповідача.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 05.02.2025.

У період із 24.03.2025 по 31.03.2025 головуюча у справі судді перебувала у відпустці.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 18.11.2024 у якій вказано: "У минулому році я вже зверталася на адресу ГУ ПФ у Житомирській області про призначення мені вказаної пенсії, проте листом останнього від 10.02.2023 року за №0600-0219-П/18557 повідомлено про відмову у призначенні пенсії. В обґрунтування відмови вказується, що у зазначеній трудовій книжці про період роботи з 01.04.1994 року по 01.12.1995 року відсутнє посилання на номер наказу і дату прийняття мене на роботу в Ірпінську державну оптово-торгівельну базу. Натомість, період моєї роботи підтверджується архівними довідками, які додаються до цієї заяви, де підтверджується робота на вказаних підприємствах, а також копією диплому про закінчення вказаного училиша, період навчання у якому слід також врахувати у період стажу, який надає право на призначення пенсії у порядку визначеному ст. 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім цього, у період з 2012 року по 2015 року була зареєстрована як ФОП і здійснювала підприємницьку діяльність. Ці періоди часу помилково не враховані. З урахуванням викладеного, прошу розглянути мою письмову заяву, і призначити мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію в порядку визначеному ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи «, із зменшенням пенсійного віку. з дати подання цієї заяви. Про наслідки розгляду і прийняте рішення прошу направити мені письмову відповідь" (а.с. 12).

Заяву направлено поштовим зв`язком, що підтверджується фіскальним чеком від 18.11.2024 (а.с. 12) .

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 20.12.2024 №30664-29151/П-02/8-0600/24 повідомило ОСОБА_1 про наступне: "Ваше звернення від 18.11.2024 (вх. № 29151/П-0600-24 від 25.11.2024) розглянуто відповідно до Закону України „Про звернення громадян. Роз`яснюємо, що відповідно до ст. 44 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, заява про призначення пенсії, за формою відповідно Додатку 1 Порядку, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (сервісного центру). Заява про призначення (перерахунок) пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал (у відповідному розділі „заява на призначення/перерахунок пенсії) або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1. Зауважуємо, що прийняття заяв на призначення пенсії, надісланих поштою/електронною поштою, чинним законодавством не передбачено. Отже, для розгляду питання призначення пенсії Вам необхідно, відповідно до вимог Порядку, звернутися особисто до сервісного центру або через вебпортал з заявою та необхідними документами. Оскільки, Ваша заява подана не відповідно вимог Порядку, тому розглянута відповідно до Закону України „Про звернення громадян".

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком, в порядку визначеному ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС" маю право на отримання пенсії, за віком, із зниженням пенсійного віку. Просить позов задовольнити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій […] регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Положеннями ч. 1ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно приписів ст.44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №22-1).

Згідно п.1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший ... подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, ... може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

У разі подання заяви засобами Порталу Дія та за умови реалізації технічної можливості щодо її формування та подання, формування заяви здійснюється засобами Порталу Дія відповідно до відомостей, зазначених в додатках до цього Порядку. Відомості, необхідні для формування заяви, можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами та публічними реєстрами органів державної влади.

У період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про призначення (поновлення) пенсії та документи, необхідні для призначення (поновлення) пенсії, особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором) та отримали тимчасовий захист або статус біженця (далі - особи, які тимчасово проживають за кордоном), можуть надсилатись поштою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії, яка не відповідає встановленій Порядком №22-1, форми.

Окрім того, заяву від 18.11.2024 подано до органу Пенсійного фонду шляхом направлення поштовим зв`язком.

З цього приводу суд зазначає, що із системного аналізу норм Порядку № 22-1 можна дійти висновку, що заява про призначення пенсії подається заявником одним із наведених способів:

- особисто до територіального органу Пенсійного фонду України;

- в електронній формі через вебпортал Пенсійного фонду України;

- через Портал Дія.

Суд зауважує, що дійсно приписами п. 1.1 Порядку № 22-1 передбачений порядок подання заяви поштою, водночас лише для осіб, які у зв`язку з агресією російської федерації тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженця.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що позивач вказує адресу проживання: с. Потіївка, Житомирській район, Житомирська область. При цьому жодних доказів того, що позивач проживає за кордоном та отримала тимчасовий захист або статус біженця, матеріали адміністративної справи не містять.

З огляду на викладене суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, висновок відповідача, що ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії подана нею не у встановленому законом порядку, позаяк нормами Порядку № 22-1 обумовлений конкретний порядок та особливості подання заяв про призначення пенсії.

Окрім того, як зазначено у п. 2.23 Порядку № 22-1, при поданні особою заяви про призначення пенсії в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

При цьому документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Натомість, додатковим підтвердженням того, що подання позивачем заяви про призначення пенсії з доданими до неї документами відбулось не у передбачений законом спосіб підтверджує і та обставина, що усі документи про стаж, вік (тобто, паспорт, трудова книжка) були надіслані позивачем згідно його заяви в копіях. Відповідно, такі документи не могли бути враховані відповідачем.

Також суд звертає увагу, що лист від 20.12.2024 № 30664-29151/П-02/8-0600/24 не є рішенням (індивідуально-правовим актом) суб`єкта владних повноважень, а є саме листом наданим за результатом розгляду його звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян». За змістом цього листа відповідач лише роз`яснив позивачу належну процедуру звернення до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком та зазначив про те, що подану заяву від 18.11.2024 розглянуто як звернення, в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином можна дійти висновку, що у даному випадку реалізація ОСОБА_1 права на пенсію повинна здійснюватися у встановленому порядку, визначеному, зокрема, у Законі № 1058-IV та Порядку № 22-1.

Приписами ст. 44 Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 не передбачено можливість подання нею заяви про призначення пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України засобом поштового зв`язку, оскільки жодних доказів того, що позивач проживає за кордоном та отримав тимчасовий захист або статус біженця - матеріали справи не містять.

Тому орган пенсійного фонду у листі від 20.12.2024 № 30664-29151/П-02/8-0600/24 правомірно роз`яснив позивачці порядок звернення за призначенням пенсії.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, в порядку визначеному ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС" маю право на отримання пенсії, за віком, із зниженням пенсійного віку, - задоволенню не підлягають, оскільки заява про призначення пенсії від 18.11.2024 розглянута як звернення громадян, яке оформлене листом від 20.12.2024 № 30664-29151/П-02/8-0600/24.

Щодо вимог позивача: зобов`язати відповідача призначити пенсію, за віком, з урахуванням періоду роботи 01.04.1994 по 01.12.1995, а також, періоду навчання 01 вересня 1985 року по 26 липня 1986 року в Київському професійно-технічному училищі з часу звернення про призначення пенсії за віком з 18.11.2024, - то суд зауважує, що такі вимоги заявлені передчасно, оскільки заява позивача та документи щодо призначення пенсії не розглядались органом пенсійного фонду за принципом екстериторіальності, рішення про відмову у призначенні пенсії відсутнє.

Відповідь від 20.12.2024 № 30664-29151/П-02/8-0600/24 не є рішенням про відмову у призначенні пенсії в розумінні Закону № 1058-IV та Порядку №22-1. У відповіді відсутні висновки про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави не тільки для зобов`язання відповідача призначити пенсію, а й навіть для зобов`язання відповідача розглянути питання щодо наявності підстав для її призначення, у відповідності до надісланої заяви від 18.11.2024.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Водночас адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються індивідуально-виражені права позивача.

Разом з тим право на звернення до адміністративного суду не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме собою звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист, адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить, і що це право, свобода чи інтерес порушені рішенням, дією або бездіяльністю відповідача у публічно-правових відносинах. Натомість відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, які підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

09.05.25