Справа № 640/17301/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Намелака» до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
22 червня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Намелака» з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, в якому просить:
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що в період з 20.01.2021 року по 26.01.2021 року Головним управлінням ДПС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Намелака» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення 209 912 грн. з податку на додану вартість, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ задекларованого у попередніх звітних періодах.
За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у м.Києві складено Акт від 04.02.2021 року №9847/26-15-07-02-01-17/42903068, яким встановлено порушення ТОВ «Намелака» пункту 185.1 статті 185, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.3, пункту 198.5 статті 198; підпункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 pоку №2755-VI, зі змінами і доповненнями, в результаті чого було встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду з податку на додану вартість на загальну суму 209 912 грн. за листопад 2020 року.
18 лютого 2021 року ТОВ «Намелака» до Головного управління ДПС у м.Києві було направлено заперечення на Акт перевірки.
ТОВ «Намелака» отримало відповідь від 04 березня 2021 року №3220/1/26-15-07-02-01-28, якою висновки Акта перевірки викладено в іншій редакції, а саме доповнено пунктом 2 підпункту 198.5 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
29 липня 2021 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у м.Києві надійшов відзив на позовну заяву вх.№119593/21, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
За результатами перевірки складено акт від 04.02.2021 №9847/26-15-07-02-01-17/42903068. Згідно висновків перевіркою встановлено порушення ТОВ «Намелака» пункту 185.1 статті 185, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.3, пункту 198.5 статті 198; підпункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами і доповненнями, в результаті чого було встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість на загальну суму 209 912 грн. за листопад 2020 року.
Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ (100% від загальної суми податкового кредиту) є:
включення до складу податкового кредиту поточного звітного періоду суми від`ємного значення ПДВ минулих періодів за рахунок здійснення операцій з придбання послуг оренди нежитлового приміщення в охопленому перевіркою періоді;
відшкодування витрат на електроенергію, опалення, експлуатаційні послуги, холодну воду; придбання пакувальних матеріалів (паперовий пакет, контейнер, сундук, скриня, листівка, коробка) та обладнання (деко алюмінієве з антипригарним покриттям, піч пароконвекційна, шафа розстійна, лопатка кондитерська, вафельниця, ваги, міксер тощо) у періоді з 01.05.2019 по 31.10.2020.
На перевірку надано інвентаризаційний опис №б/н від 30.11.2020 року за яким не визначено загальну кількість та суму проінвентаризованих ТМЦ, а зазначена в опису фактична наявність товарно-матеріальних цінностей співпадає з даними у бухгалтерському обліку, проте, наведена інформація не підтверджується під час обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, наступним.
Відповідно до пп.20.1.9 п.20.1 ст. 20 Кодексу та п.7 p.І; п.1 p.II Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879, ТОВ «Намелака» вручено запит № 468/1/26-15-07-02-01 від 20.01.2021 з метою отримання інформації щодо проведених за перевіряємий період інвентаризацій основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів та інших активів підприємства, а також проведення інвентаризації фактично наявних основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки та інших активів на ТОВ «Намелака» (код 42903068) в ході перевірки у присутності представників контролюючого органу, що здійснюють перевірку.
Від ТОВ «Намелака» отримано листа №25/01 від 25.01.2021 (вх.Головного управління ДПС у м. Києві №9410/6 від 26.01.2021), яким повідомлено про початок проведення інвентаризації об 11-00 28.01.2021 року без зазначення будь-яких адрес розміщення товарно-матеріальних цінностей поза межами орендованого приміщення.
Враховуючи наведене, на підставі підпункту 16.1.13 пункту 16.1 статті 16; підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Кодексу та пункту 7 p. І; п. 1 p. II Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879, перевіряючими Головного управління ДПС у м. Києві здійснено обстеження приміщення, що використовуються для одержання доходів (м. Київ, вул. Межигірська, 63, оф.3), а ТОВ «Намелака» у присутності перевіряючих проведено інвентаризацію ТМЦ за вказаною адресою.
За наведеною у відповіді інформацією з переліком ТМЦ, яких не вистачає, були передані на відповідальне зберігання до ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за договором №27/11-2020 від 27.11.2020, проте, відомостей щодо перевезення, транспортування (переміщення) вантажу у відповіді не наведено. Крім того, не надано документальне підтвердження щодо відрядження директора ТОВ «Намелака» у м.Шаргород, Вінницької обл., а наведений інвентаризаційний опис № 5 від 28.01.2021 не засвідчено матеріально - відповідальною особою (ФОП ОСОБА_1 ), в наказі № 8-ОД від 28.01.2021 відсутні відомості про залучення до проведення інвентаризації ТМЦ зберігача.
Згідно реєстраційних даних ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) зареєстрована за адресою у АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з ІС «Податковий блок» у ФОП ОСОБА_1 відсутні відомості щодо наявності об`єктів оподаткування нерухомого майна або об`єктів через які провадиться діяльність, а вид діяльності не передбачає відповідального зберігання ТМЦ.
Тобто, виходячи з наведеного, перевіркою встановлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на суму 546 388,30 грн. (наведено у табл.) таким чином не підтверджено відомості, зазначені в інвентаризаційному описі № б/н від 30.11.2020.
Враховуючи викладене, у разі встановлення відсутності товарно-матеріальних цінностей під час проведення інвентаризації, вказані товарно-матеріальні цінності не можуть бути використані в межах господарської діяльності підприємства.
Враховуючи наведене, в порушення п.189.1 ст.189; п.198.5 ст.198 Кодексу, ТОВ «Намелака» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 109 277 грн., в тому числі: за листопад 2020 у розмірі 109 277 грн. на суму нестачі ТМЦ та не складено не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і не зареєстровано в ЄРПН, зведену податкову накладну, оскільки такі товари не використовуються в оподатковуваних операціях.
У ході перевірки ТОВ «Намелака» вручено запит від 27.01.2021 з метою опитування посадових осіб підприємства щодо включення до складу податкового кредиту декларацій з ПДВ за перевіряємий період суму ПДВ від ТОВ «КЕРКА» у складі вартості оренди 250 кв.м нежитлового приміщення, відшкодування витрат на 115 273 кВг/год. спожитої електроенергії та комунальних витрат, а також порядку формування податкового кредиту (податкових зобов`язань) з ПДВ у відповідності з вимогами ст. 198 Кодексу.
Крім того, у відповіді на ряд запитань визначено, що ведення бухгалтерського обліку, підбору постачальників, призначення відповідальної особи оприбуткування (списання), якість і збереження товарів, використання бухгалтерської програми «1С» здійснює одноосібно директором, яка не має відповідної фахової освіти (бухгалтерський облік).
На підприємстві не здійснено відповідний розподіл обов`язків за функціональним призначенням для уникнення можливості порушень податкового законодавства.
Таким чином, створення платником податків умов, які направлені на невиконання або неналежне виконання установлених законодавчих вимог, є свідченням того, що дані дії (бездіяльність) ним вчинені умисно.
Таким чином, посадовою особою ТОВ «Намелака» не надано пояснення та інші документи, які б підтверджували відсутність умисних дій платника податку в момент вчинення податкового правопорушення: заниження податкових зобов`язань з ПДВ.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Намелака».
03 серпня 2021 року на адресу суду від представника ТОВ «Намелака» надійшла відповідь на відзив вх.№122026/21, в якому представник позивача, ознайомившись з відзивом представника відповідача, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідач у відзиві на позовну заяву повністю продублював положення Акта податкової перевірки від 04.02.2021 року №9847/26-15-07-02-01-17/42903068, жодним чином не надавши заперечень стосовно доводів позивача.
Дії в частині не надання оцінки запереченням позивача носять системний характер, оскільки у відповіді на заперечення позивача на Акт перевірки, відповідач також не надав оцінку запереченням позивача, що, як наслідок, призвело до прийняття спірного ППР.
Відзив на позов має суто формальний характер.
Зважаючи на те, що відзив відповідача на позов фактично є копією Акта перевірки, який не містить ані заперечень щодо доводів позивача, викладених у позовній заяві, ані обґрунтування правомірності висновків, викладених в акті перевірки, представник позивача приходить до висновку, що відповідач подав вказаний відзив формально.
За таких обставин, враховуючи положення частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, в суду є підстави для визнання відповідачем позову.
З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги ТОВ «Намелака».
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
24 лютого 2025 року сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом в їх елетронні кабінети, що підтверджується довідками, які містяться в матеріалах справи.
Щодо податкового кредиту, представник зазначив наступне.
Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту встановлено її завищення на 100 635 грн.
Перевіркою відображених у рядку 16 Декларацій "Від`ємне значення", що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" показників за листопад 2020 року у сумі 351 378 грн. встановлено, що суб`єкт господарювання відносив від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке складалось з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах: за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2020 року.
Згідно з підпунктом "в" пункту 200.4 статті 200 розділу Кодексу при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Кодексу така сума та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Отже, з урахуванням наведеного, в порушення підпункту «в» пункту 200.4 статті 200 Кодексу, ТОВ «Намелака» завищено суму податкового кредиту з ПДВ у розмірі 100 635 грн., що призвело до завищення розділу 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» показників Декларації з ПДВ за листопад 2020 року, внаслідок завищення залишку такого, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду Декларації з ПДВ за листопад 2020 року (згідно даних додатка № 2 до декларації) у загальній сумі 351 378 грн. на підставі таких документів: договорів, додатків до них, податкових накладних (ЄРПН), видаткових накладних, актів виконаних робіт, актів прийому - передачі, банківських виписок, даних бухгалтерського обліку, встановлено завищення показників рядка 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» Декларації з ПДВ за листопад 2020 року (згідно даних додатка № 2 до декларації), що вплинуло на завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» всього у сумі 100 635 грн., що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації, оскільки було завищено на 100 635 грн. показник у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації з ПДВ за листопад 2020 року (з урахуванням наведеного у п.3.1 цього акта).
Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) встановлено її завищення на суму 209 912 грн., в тому числі: за листопад 2020 на суму 209 912 грн. внаслідок заниження показника податкових зобов`язань у рядку 4 (колонка Б) Декларації на суму 109 277 грн. та завищення показника податкового кредиту у рядку 17 (колонка Б) Декларації на суму 100 635 гривень.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Намелака».
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Намелака» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 22.03.2019 року.
Основним вид господарської діяльності за кодом КВЕД 10.71 - виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання.
ТОВ «Намелака» зареєстровано платником податку на додану вартість з 01 травня 2019 року.
У грудні 2020 року ТОВ «Намелака» зареєструвало податкову декларацію за листопад 2020 року з від`ємним значенням з ПДВ на суму 209 912 грн.
За результатами перевірки складено акт від 04.02.2021 №9847/26-15-07-02-01-17/42903068. Згідно висновків перевіркою встановлено порушення ТОВ «Намелака» пункту 185.1 статті 185, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.3, пункту 198.5 статті 198; підпункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами і доповненнями, в результаті чого було встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість на загальну суму 209 912 грн. за листопад 2020 року, а саме:
- заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ за товарно-матеріальні цінності, в тому числі за листопад 2020 року, в розмірі 109 277 грн. на суму нестачі товарно-матеріальних цінностей та не складено не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і не зареєструвало в ЄРПН зведену податкову накладну, оскільки такі товари не використовуються в оподатковуваних операціях;
- заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 100 635 грн., що призвело до завищення р.16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» показників Декларації з ПДВ за листопад 2020 року внаслідок ненарахування всупереч пункту 198.5 «г» статті 198.5 Податкового кодексу України податкових зобов`язань вартості послуг частини оренди нежитлового приміщення та спожитої електричної енергії у значних розмірах не в господарській діяльності підприємства.
Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ (100% від загальної суми податкового кредиту) є:
включення до складу податкового кредиту поточного звітного періоду суми від`ємного значення ПДВ минулих періодів за рахунок здійснення операцій з придбання послуг оренди нежитлового приміщення в охопленому перевіркою періоді;
відшкодування витрат на електроенергію, опалення, експлуатаційні послуги, холодну воду; придбання пакувальних матеріалів (паперовий пакет, контейнер, сундук, скриня, листівка, коробка) та обладнання (деко алюмінієве з антипригарним покриттям, піч пароконвекційна, шафа розстійна, лопатка кондитерська, вафельниця, ваги, міксер тощо) у періоді з 01.05.2019 по 31.10.2020.
На перевірку надано інвентаризаційний опис №б/н від 30.11.2020 року за яким не визначено загальну кількість та суму проінвентаризованих ТМЦ, а зазначена в опису фактична наявність товарно-матеріальних цінностей співпадає з даними у бухгалтерському обліку, проте наведена інформація не підтверджується під час обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування.
Відповідно до пп.20.1.9 п.20.1 ст.20 Кодексу та п.7 p.І; п.1 p.II Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879, ТОВ «Намелака» вручено запит № 468/1/26-15-07-02-01 від 20.01.2021 з метою отримання інформації щодо проведених за перевіряємий період інвентаризацій основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів та інших активів підприємства, а також, проведення інвентаризації фактично наявних основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки та інших активів на ТОВ «Намелака» (код 42903068) в ході перевірки у присутності представників контролюючого органу, що здійснюють перевірку.
Від ТОВ «Намелака» отримано листа №25/01 від 25.01.2021 (вх.Головного управління ДПС у м. Києві №9410/6 від 26.01.2021), яким повідомлено про початок проведення інвентаризації об 11-00 28.01.2021 року.
На підставі підпункту 16.1.13 пункту 16.1 статті 16; підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Кодексу та пункту 7 p. І; п. 1 p. II Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року №879, перевіряючими Головного управління ДПС у м. Києві здійснено обстеження приміщення, що використовуються для одержання доходів (м. Київ, вул. Межигірська, 63, оф.3), а ТОВ «Намелака» у присутності перевіряючих проведено інвентаризацію ТМЦ за вказаною адресою.
У ході перевірки ТОВ «Намелака» вручено запит від 27.01.2021 з метою опитування посадових осіб підприємства щодо включення до складу податкового кредиту декларацій з ПДВ за перевіряємий період суму ПДВ від ТОВ «Керка» у складі вартості оренди 250 кв.м нежитлового приміщення, відшкодування витрат на 115 273 кВг/год. спожитої електроенергії та комунальних витрат, а також порядку формування податкового кредиту (податкових зобов`язань) з ПДВ у відповідності з вимогами ст. 198 Кодексу.
ТОВ «Намелака» листом від 28.01.2021 року №28/01 було надано інвентаризаційний опис від 28.01.2021 року №5 з підтвердженням того, що відсутні за місцем проведення перевірки ТМЦ знаходяться на відповідальному зберіганні у ФОП ОСОБА_1 (вул. Героїв Майдану, м.Шаргород Вінницької області), що підтверджується договором від 27.11.2020 року №27/11-2020, а також актами № 1 та № 2 від 01.12.2020 року.
18 лютого 2021 року ТОВ «Намелака» до Головного управління ДПС у м.Києві було направлено заперечення на Акт перевірки.
ТОВ «Намелака» отримало відповідь від 04 березня 2021 року №3220/1/26-15-07-02-01-28, якою висновки Акта перевірки викладено в іншій редакції, а саме доповнено пунктом 2 підпункту 198.5 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Правовий статус контролюючого органу, їх функції та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені у пункті 1.1 статті 1 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 27 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку № 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року № 246 (надалі П(С)БО № 9 «Запаси») - сума, на яку первісна вартість запасів перевищує чисту вартість їх реалізації, та вартість повністю втрачених (зіпсованих або тих, що не вистачає) запасів списуються на витрати звітного періоду. Суми нестач і втрат від псування цінностей до прийняття рішення про конкретних винуватців відображаються на позабалансових рахунках. Після встановлення осіб, які мають відшкодувати втрати, належна до відшкодування сума зараховується до складу дебіторської заборгованості (або інших активів) і доходу звітного періоду.
Згідно з підпунктами "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 розділу V Кодексу, об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 розділу V Кодексу розташоване на митній території України.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів та не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни) (пункт 188.1 статті 188 розділу V Кодексу).
Підпунктом "г" пункту 198.5 статті 198 розділу V Кодексу передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 розділу V Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) в терміни, встановлені Кодексу для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 розділу V Кодексу).
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Згідно з пунктом 189.1 статті 189 розділу V Кодексу, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 розділу V Кодексу, база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Враховуючи викладене в разі встановлення відсутності товарно-матеріальних цінностей під час проведення інвентаризації, дійсно такі товарно-матеріальні цінності не можуть бути використані у межах господарської діяльності підприємства.
Під час списання відсутніх товарів платник зобов`язаний визначити податкові зобов`язання з ПДВ за основною ставкою згідно з підпунктом "і" пункту 198.5 статті 198 розділу V Кодексу, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 розділу V Кодексу та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в ЄРПН в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну, оскільки такі товари не використовуються в оподатковуваних операціях.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду».
З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у м. Києві визнається той факт, що ТОВ «Намелака» у звітний період здійснило купівлю товарів, що за своїми характеристиками відносяться до таких, що застосовуються у кондитерській діяльності, зокрема:
- піч пароконвекційна,
- холодильник вбудований;
- різноманітні пакувальні матеріали.
Зазначена купівля товарів підтверджується даними бухгалтерського обліку та даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Крім того, ТОВ «Намелака» листом від 28.01.2021 року №28/01 було надано інвентаризаційний опис від 28.01.2021 року №5 з підтвердженням того, що відсутні за місцем проведення перевірки ТМЦ знаходяться на відповідальному зберіганні у ФОП ОСОБА_1 (вул. Героїв Майдану, м.Шаргород Вінницької області), що підтверджується договором від 27.11.2020 року №27/11-2020, а також актами № 1 та № 2 від 01.12.2020 року.
Відтак, суд вбачає, що розбіжності між фактичною наявністю ТМЦ та даними бухгалтерського обліку відсутні.
Вказане підтверджується направленими 18 лютого 2021 року ТОВ «Намелака» до Головного управління ДПС у м.Києві запереченнями на Акт перевірки.
Посилання контролюючого органу на відсутність підпису зберігача за договором відповідального зберігання на інвентаризаційному описі є формальним аргументом, який жодним чином не позбавляв відповідача можливості встановити та перевірити факт передачі позивачем та прийняття зберігачем відповідних ТМЦ.
Щодо відсутності у зберігача, якому за договором були передані на тимчасове відповідальне зберігання ТМЦ (ФОП ОСОБА_1 ), об`єктів оподаткування нерухомого майна або об`єктів через які провадиться діяльність, суд зазначає, що відсутність вказаних відомостей не може спростовувати той факт, що ТМЦ дійсно передавались, а з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, ТОВ «Намелака» не несе відповідальність за внесення таких відомостей його контрагентом (ФОП ОСОБА_1 ).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ГУ ДПС у м.Києві безпідставно дійшло висновку про те, що ТОВ «Намелака» занизило суму податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 109 277 грн.
Щодо заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ внаслідок використання приміщення та споживання електроенергії не в господарській діяльності підприємства, суд зазначає наступне.
Господарською діяльністю згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 розділу І Податкового кодексу України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.
Згідно з підпунктом 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний забезпечувати надання посадовими (службовими) особами платника податку письмових пояснень на письмовий запит контролюючого органу з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документального підтвердження.
Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених за платником податків в статті 16 Кодексу.
В ході перевірки ТОВ «Намелака» вручено запит від 27.01.2021 з метою опитування посадових осіб підприємства щодо здійснення операцій з придбання пакувальних матеріалів від зазначених контрагентів, мети використання їх в господарській діяльності підприємства та порядку формування податкового кредиту (податкових зобов`язань) з ПДВ у відповідності з вимогами ст. 198 Кодексу.
До перевірки надано договір оренди нежитлового приміщення №27-05/19 від 27.05.2019, укладений в м.Києві, між ТОВ «Керка» (Орендодавець) та ТОВ «Намелака».
Предмет договору: Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове користування для розміщення офісу та кондитерського цеху нежитлове приміщення, площею 250 кв.м., розташоване на другому поверсі за адресою м. Київ, вул. Межигірська, 63, офіс 3 (Об`єкт оренди).
Приміщення належить Орендодавцю на праві власності на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №128455920 від 21.06.2018.
Вступ Орендаря у користування приміщення настає одночасно з підписанням Договору та Акту прийому-передачі приміщення.
Орендар зобов`язаний відшкодовувати орендодавцю за спожиті комунальні (виключно електроенергію, водопостачання, опалення, вивіз ТПВ) та експлуатаційні послуги у розмірі фактичних витрат, розрахованих пропорційно займаній площі або згідно показань приладів обліку, на підставі виставлених рахунків, підтверджених розрахунками комунальних підприємств або інших постачальників послуг.
Орендодавець своєчасно надає орендарю рахунки на відшкодування за фактично спожиті комунальні (виключно електроенергію, водопостачання, водовідведення, опалення та вивіз ТТН) та експлуатаційні послуги.
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 26.05.2022 року, включно.
Акт прийому-передачі приміщення від 01.06.2019 №б/н, згідно якого Орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове користування для розміщення об`єкту оренди, а саме: нежитлове приміщення, площею 250 кв.м. (для розміщення офісу та кондитерського цеху), розташоване на другому поверсі за адресою м. Київ, вул. Межигірська, 63, офіс 3.
До перевірки надано акти надання послуг стосовно оренди частини нежитлового приміщення площею 250 кв.м. (для розміщення офісу та кондитерського цеху) за адресою м. Київ, вул. Межигірська, 63 оф.3.
За даними єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) та інформації з ІС «Податковий блок», ТОВ «Намелака» суму ПДВ вартості оренди частини нежитлового приміщення включено до складу податкового кредиту Декларацій з ПДВ за відповідні періоди на підставі податкових накладних (загальна сума - 705 520,4 грн., сума ПДВ - 117 586, 74 грн.).
Зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до регістрів бухгалтерського обліку, ПДВ вартості послуг у сумі 117 587 грн. обліковано у бухгалтерському обліку по Д-ту pax. 641 «Розрахунки за податками» та по К-ту pax.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».
В той же час, відповідач посилається на те, що під час перевірки не надано документальне підтвердження щодо здійснення виробництва та використання орендованого приміщення в якості кондитерського цеху.
Згідно з пунктом 2 статті 3 Закону України №996-XIV фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції».
Будь-які документи (у тому числі договори, акти, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Таким чином, у разі придбання частини (1/2) послуг оренди нежитлового приміщення та сплати вартості використаної електричної енергії для невиробничого використання або поза межами господарської діяльності, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту.
Платник податку може включити на підставі бухгалтерської довідки до податкового кредиту виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, суми податку, сплачені (нараховані) у вартості товарів/послуг, необоротних активів, що не були включені до складу податкового кредиту при придбанні або виготовленні таких товарів/послуг, необоротних активів, та/або з яких були визначені податкові зобов`язання відповідно до цього пункту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів.
Згідно з підпунктом "в" пункту 200.4 статті 200 розділу Кодексу, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Кодексу така сума та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з правовим висновком, який міститься в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.07.2020 року в справі №826/6806/17, судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника податків, яка передбачає економічну виправданість дій платника податків, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника податків.
Як повідомив контролюючий орган, який здійснював перевірку: в орендованому приміщенні проводився ремонт для подальшого його використання у господарській діяльності.
Суд з огляду на викладене вважає, що дії позивача з підготовки приміщення, хоча й не пов`язані з безпосереднім отриманням прибутку, однак є економічно виправданими, оскільки направлені на одержання прибутку від використання приміщення у майбутньому.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні порушення пункту 198.5 «г» статті 198.5 Податкового кодексу України в частині податкових зобов`язань вартості послуг частини оренди нежитлового приміщення та спожитої електричної енергії у значних розмірах не в господарській діяльності підприємства.
Крім того, відповідачем не доведено, що використання орендованого приміщення здійснюється в інший спосіб, не пов`язаний з господарською діяльності ТОВ «Намелака».
Під час прийняття рішення по справі суд також враховує, що відповідач у відзиві на позовну заяву повністю продублював положення Акта податкової перевірки від 04.02.2021 року №9847/26-15-07-02-01-17/42903068 та не надав заперечень та пояснень щодо позову.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Намелака».
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 3149,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням АТ КБ "Приватбанк" №279 від 15 квітня 2021 року.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік видів судових витрат.
Так, згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частинами 1-7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
На підтвердження наданих послуг адвокатом до суду надано:
- копію ордера серії КВ № 828340 від 17 червня 2021 року;
- копію договору про надання правової допомоги №15-04/2021 від 15 квітня 2021 року;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №276 від 17 грудня 2007 року на ім`я Чуба Володимир Дмитрович;
- копію рахунку №1 від 28 грудня 2021 року на суму 20 000,00 грн.;
Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Заперечень від Головного управління ДПС у м.Києві щодо клопотання представника позивача щодо розподілу судових витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, не надано.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Намелака» до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник