Справа № 520/8464/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

12 травня 2025 р. справа № 520/8464/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2024р. у цій справі визнано протиправною бездіяльність Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 06.07.2023р., реєстраційний номер ЗВ-06.07.2023-24792 про надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради "Про затвердження рішення комісії про відмову у наданні компенсації на відновлення пошкодженого об`єкта нерухомого майна пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації з використанням послуги "єВідновлення" від 01.02.2024р. за №01/37-24;

зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2023р., реєстраційний номер ЗВ-06.07.2023-24792, про надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у спосіб, визначений Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення, затвердженим постановою КМУ від 21 квітня 2023 року № 381, та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024р. рішення суду від 10.06.2024р. залишено без змін.

09.01.2025р. до суду надійшла заява представника позивача в порядку ст.382 КАС України, в якій він просив зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви заявник зазначав, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення, грубо, навмисно та свідомо порушує права позивачки.

Ухвалою суду від 10.01.2025р. було прийнято до розгляду заяву, подану в порядку статті 382 КАС України у справі та зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради, надати до суду докази, а саме: докази виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2024р. по справі №520/8464/24. Для надання витребуваних доказів відповідачу надано три робочих дні з моменту отримання даної ухвали.

Як свідчить сформована в автоматичному режимі підсистемою ЄСІТС "Електронний суд" довідка від 13.01.2025р., вказану ухвалу суду доставлено до електронного кабінету відповідача як користувача підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" 10.01.2025р. о 20:51.

Ухвалою суду від 20.01.2025р. встановлено судовий контроль, зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради протягом 30-ти днів з дня вручення цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2024р. по справі №520/8464/24.

Ухвалу суду від 20.01.2025р. було отримано відповідачем до Електронного кабінету користувача підсистеми Електронний суд 21.01.2025р., що підтверджується відповідною довідкою, сформованою в ЄСІТС.

Станом на 24.02.2025р. звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2024р. по справі №520/8464/24 відповідачем не було надано без повідомлення причин.

Таким чином, ухвалою суду від 24.02.2025р. відповідачу встановлено новий строк для подання до Харківського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2024р. у справі № 520/8464/24, а саме: протягом 30 днів з дня постановлення цієї ухвали, накладено на керівника Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 16, м. Харків, 61003, )- Топчій Олексія Олександровича (керівник, заступник міського голови - директор Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради) , відповідального за виконання рішення, штраф у сумі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 90840, 00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.

28.04.2025р. до суду надійшов Звіт відповідача від 25.04.2025р. про виконання рішення суду разом з клопотанням про звільнення від сплати штрафу, накладеного судом.

У поданому звіті відповідач указує, що ним вчинялися дії з приводу розгляду заяви позивачки ОСОБА_1 відповідно до судового рішення у цій справі, зокрема, 05.12.2024р. відбулось засідання відповідної комісії, за наслідком чого вирішено звернутися до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України для отримання додаткових роз`яснень щодо виниклих обставин для прийняття комісією обгрунтованого рішення. Крім того, комісією здійснено 15.01.2025р. обстеження пошкодженого нерухомого майна ОСОБА_1 , однак позивачкою було відмовлено у проведенні обстеження, про що складено акт, внаслідок чого ухвалено рішення про зупинення розгляду заяви ОСОБА_1 про надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Аналогічні доводи заявлено також і на обгрунтування клопотання про звільнення від сплати штрафу, накладеного судом ухвалою від 24.02.2025р.

У період з 28.04.2025р. по 09.05.2025р. суддя Григоров Д.В. перебував у щорічній відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На виконання приписів статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, суд зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

На підставі аналізу ст.ст.3, 8, ч.ч.1, 2 ст.55, ч.ч.1 та 2 ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі - Закон №4094-ІХ), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до частини 10 статі 382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

За приписами частини 3 статті 382-1 КАС України, встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд ураховує, що на теперішній час судове рішення в цій справі фактично не є виконаним, однак, як свідчать подані відповідачем до суду докази, останнім вчинялися дії з виконання рішення суду та здійснювалось згідно встановленого порядку розгляду заяви позивачки про надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Котельниківська, б. 9, кв. 2. Вказані дії не призвели до досягнення кінцевого результату, отже не є достатніми, а зміст та необхідність звернення відповідача до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України для отримання додаткових роз`яснень відповідачем належним чином не обгрунтовано.

Розглядаючи доводи відповідача про ніби-то не отримання ним численних ухвал суду, постановлених в порядку вирішення питання судового контролю, суд відзначає їх надуманими та непереконливими.

Зокрема, посилання на несправність комп`ютера особи, відповідальної за доступ до підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" не свідчать про наявність таких обставин, які поза волею відповідача унеможливили подання ним звіту, тобто зазначена відповідачем обставина не є непереборною та цілком залежить від належної організації роботи підприємства відповідача, з огляду на що останній мав обов`язок та можливість дізнатися про необхідність подання до суду звіту про виконання судового рішення, оскільки ухвали суду з цього приводу було надіслано до його електронного кабінету підсистеми "Електронний суд", що згідно вимог КАС України вважається належним отриманням процесуального документу.

Додатково суд звертає увагу і на те, що згідно наданої відповідачем копії акту технічного огляду комп`ютерної техніки № 01/03 від 22.02.2025р. та акту приймання - передачі обладнання від 10.04.2025р. вбачається, що несправність комп`ютерного обладнання, з якого, як стверджує відповідач, здійснювався моніторинг ЄСІТС, мало місце у період з 22.02.2025р. по 10.04.2025р. Таким чином відповідачу було відомо, що ухвалою суду від 10.01.2025р. було прийнято до розгляду заяву, подану в порядку статті 382 КАС України у цій справі та зобов`язано його надати до суду докази виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2024р. по справі №520/8464/24, а ухвалою суду від 20.01.2025р. встановлено судовий контроль, зобов`язано протягом 30-ти днів з дня вручення ухвали подати до суду звіт про виконання рішення суду від 10.06.2024р. в цій справі.

Проявляючи пасивну бездіяльність, відповідач, будучи повідомлений про здійснення провадження щодо судового контролю, не вжив жодних заходів та не поцікавився про стан розгляду заяви, не повідомив суд про наявність поважних причин, за яких, як він стверджує, не може ознайомитись з відповідними ухвалами суду, а також не вжив заходів з такого ознайомлення.

Підсумовуючи наведене, суд вбачає підстави для відмови у затвердженні поданого звіту та дійшов висновку про встановлення нового строку для подання звіту.

Щодо клопотання про звільнення від сплати штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, суд ураховує наступне.

Відповідно до частини 10 ст. 382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд виходить з того, що розміри такого штрафу визначено у нормах частини 3 вказаної статті, як спеціальної норми, а саме: від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 5 ст. 382-3 КАС України, суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Таким чином, ураховуючи викладені вище обставини, які вказують на поведінку керівника відповідача при виконанні судового рішення, суд не вбачає на даний час необхідності його спонукання до виконання судового рішення шляхом стягнення штрафу, передбаченого частиною 10 ст. 382 КАС України, що був застосований ухвалою суду від 24.02.2025р.

З огляду на наведені міркування, суд знаходить за можливе звільнити керівника відповідача від сплати штрафу, що був застосований ухвалою суду від 24.02.2025р.

Між тим, суд констатує, що судове рішення лишається не виконаним.

Суд звертає увагу відповідача - Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, що згідно ст. 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто накладання штрафу є не правом, а обов`язком суду при відмові у прийнятті звіту .

Також суд роз`яснює відповідачу, що зменшення розміру штрафу або звільнення від його сплати має відбуватись за ініціативою саме суб`єкта владних повноважень, проте не суду, на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 248, 293, 294, 382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні звіту Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради з виконання рішення суду в цій справі.

Встановити Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради новий строк для подання до Харківського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2024р. у справі № 520/8464/24, а саме: протягом 90 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Звільнити керівника Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 16, м. Харків, 61003, )- Топчій Олексія Олександровича (керівник, заступник міського голови - директор Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради) , відповідального за виконання рішення, від сплати штрафу у сумі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 90840, 00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп., накладеного згідно ухвали суду в цій справі від 24.02.2025р.

Накласти на керівника Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 16, м. Харків, 61003, )- Топчій Олексія Олександровича (керівник, заступник міського голови - директор Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради) , відповідального за виконання рішення, штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 60560, 00 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з Топчій Олексія Олександровича (керівник, заступник міського голови - директор Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП : НОМЕР_1 ) 30 280,00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень) 00 коп.)

Стягувачем в частині стягнення штрафу у сумі 30 280,00 грн. визначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП : НОМЕР_1 ).

Стягнути з ОСОБА_2 (керівник, заступник міського голови - директор Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради) на користь Державного бюджету України штраф у сумі 30 280,00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень) 00 коп.)

Стягувачем в частині стягнення штрафу у сумі 30 280,00 грн. визначити Державну судову адміністрацію України (м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.В. Григоров