Справа № 127/2475/25
Суддя: Березовська О. А.
Дата ухвалення: 2025-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/2475/25
Провадження № 2-а/127/13/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Березовської О. А.,

за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області через систему «Електронний суд» звернувся Чайка Я. С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 16.11.2024 інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 сержантом ОСОБА_2 , щодо ОСОБА_1 складено адміністративний протокол №1114 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. З протоколом позивача не ознайомлено та протокол ним не підписаний. Після чого, постановою №1114 по справі про адміністративне правопорушення від 21.11.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення вимог передбачених ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. п. 10-1 п.1 дод. 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, оскільки ОСОБА_1 не мав при собі військово-обліковий документ. Постанова була винесене без участі позивача. Підтвердженням чого є відсутність підпису позивача в оскаржуваній постанові. З постановою позивача було ознайомлено після отримання відповіді на повторний адвокатський запит 13.01.2025. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з таких підстав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП. Позивач посилається на статті 7, 9, 245, 251, 252 КУпАП, а також вказує, що йому було інкриміновано порушення ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п.п. 10-1 п.1 дод. 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Дану вимогу позивачем було виконано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Процедуру складання ТЦК та СП протоколів та оформлення матеріалів про належні до компетенції їх розгляду адміністративні правопорушення врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція). Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності. Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. Отже, згідно законодавства, доказами у справі про адміністративне правопорушення є як сам протокол так і докази, що додаються до нього.

Підставою винесення оскаржуваної постанови №1114 від 21.11.2024 слугували докази, а саме: протокол №1114 про вчинення адміністративного правопорушення від 16.11.2024 року та інші матеріали справи у сукупності. Позивач вважає, що наведені в оскаржуваній постанові відомості не відповідають дійсним обставинам справи, а наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 1114 від 16.11.2024р. до нього додано «рапорти, копію паспорту, акт відмови».

Згідно п. 52 Порядку Проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ 16.05.2024 №560, під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації. До протоколу матеріалів фото- і відеофіксації ненадання та непред`явлення позивачем військово-облікових документів - не надано.

Окрім наведеного, із доповненням КУпАП частинами 3 статей 210 та 210-1, до ст. 210 внесено Примітку, згідно якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, як вбачається із протоколу та доданих до нього документів, - відомостей з ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів рівно як і неможливості отримання відповідачем персональних даних позивача із цього реєстру, - серед них не міститься. Також, у протоколі зазначено, що до протоколу додані рапорти. Однак, копії рапортів відповідачем не надано. У разі якщо рапорти були складені працівниками ТЦК та СП не можуть бути однозначними доказами винуватості ОСОБА_1 , адже вони є зацікавленими особами в розгляді цієї справи. Окрім того, є сумнівними повноваження діловода групи документального забезпечення у званні старшого солдата на складання протоколів про адміністративні правопорушення. За таких обставин протокол №1114 від 16.11.2024 є недопустимим доказом. А за відсутності інших достатніх допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП є недоведеним (окрім іншого, що викладене вище). Тому зазначене ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності при з`ясуванні обставин справи. Отже, ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, бо останній мав при собі військово-обліковий документ та пред`явив його на вимогу уповноваженому представнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим виконав вимоги правил військового обліку.

На думку позивач немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його піддано такому суворому стягненню як 17 000, 00 грн штрафу.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, відповідач діяв не на підставі закону, оскаржувана постанова незаконна і має бути скасована, а провадження закрите.

Крім того, позивач вказує, що 16.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол №1114 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Без участі ОСОБА_1 на підставі протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №1114 від 16.11.2024, інших матеріалами справи у сукупності, відповідачем прийнято оскаржувану постанову №1114 від 21.11.2024. Однак, копію постанови позивачу не направлено. 18.11.2024 на адресу відповідача був направлений адвокатський запит про надання інформації про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та надання копій: протоколу та додатків до нього, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення. Втім, відповіді на запит відповідач не надав.

У зв`язку із чим, 04.12.2024 на адресу відповідача повторно був направлений аналогічний адвокатський запит. Лише 13.01.2025 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (простим відправленням) надійшла відповідь на повторний адвокатський запит, після чого позивача було ознайомлено із копією оскаржуваної постанови. Позивач вважає, що десятиденний термін на оскарження постанови від 21.11.2024 №1114 розпочався 13.01.2025, тому просить поновити строк на її оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа була передана судді 23.01.2025.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2025 поновлено позивачу процесуальний строк звернення до суду з позовною заявою, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, ухвалою суду у відповідача було витребувано копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1

17.02.2025 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Іванічик В. В., а також на виконання ухвали суду від 27.01.2025 надійшли копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо позивача.

У відзиві представник відповідача просила поновити строк на подачу відзиву, розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача, в задоволені адміністративного позову просила відмовити за безпідставністю позовних вимог, з таких підстав.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. В подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений, зокрема, указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022 з 5 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб; від 18.04.2022 №259/2022 з 5 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб та триває на момент розгляду цієї справи.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Згідно з вказаним Указом, мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначено статтею 22 Закону № 3543-ХІІ. Згідно ч. 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово- обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Положеннями п. 25 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» визначено, що громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення №1141 встановлено, що 16.11.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 при перевірці документів громадянина ОСОБА_1 встановлено, що останній в присутності свідків відмовився пред`явити свій військово-обліковий документ за вимогою уповноважених осіб. За даним фактом відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі ст. 268 КУпАП позивач ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому справа розглядалася без його присутності.

З огляду на зазначене, вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є безпідставними та не підлягають задоволенню (а. с. 33-34).

20.03.2025 від представника позивача адвоката Чайки Р. О. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Аналогічне клопотання надійшло також 06.05.2025 (а. с. 51, 57-59).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки про виклик до суду направлялись відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція суду була одержана відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а. с. 29, 56 а). У відзиві на позовну заяву представник позивача просить розглядати справу у його відсутність (а. с. 31 зворот).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з протоколом № 1114 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 16.11.2024, складеним в м. Хотин інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 сержантом ОСОБА_2 , 16.11.2024 під час виконання ним службових обов`язків до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції доставлений громадянин ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». В подальшому встановлено, що даний громадянин є військовозобов`язаним, однак не має при собі військово-облікових документів. Відповідно до п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 65 Конституції України, статей 1, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в діях військовозобов`язаного вбачається порушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з порушенням законодавства про оборону та вчинення правопорушення під час дії на території України особливого періоду. В бездіяльності ОСОБА_1 вбачається порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Беручи факт того, що порушення вчинене під час дії особливого періоду, який безперервно триває з 17.03.2014, слід вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудиться о 10-00 21.11.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 відмовився від підпису, надання письмового пояснення та отримання другого примірника протоколу. Відмова від отримання другого примірника протоколу зафіксована в присутності двох свідків, підписи яких є в протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 33-34)

Згідно з актом про відмову від підписання та отримання другого примірника протоколу від 16.11.2024 інструктором відділення рекрутингу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 у присутності двох свідках зафіксовано, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікових документів, чим порушив п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак від підпису та отримання другого примірника протоколу відмовився (а. с. 37).

Аналогічна зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення та вище вказаному акті інформація наведена в рапорті інструктора відділення рекрутингу ІНФОРМАЦІЯ_3 сержанта ОСОБА_5 від 16.11.2024 (а. с. 35).

21.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 постановлено постанову №1114 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 17 000, 00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що підтверджується копією вказаної постанови (а. с. 39).

Відповідно до вказаної постанови, 16.11.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним під час дії воєнного стану не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто порушив правила військового обліку в особливий період. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. п. 10-1 п. 1 дод. 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно абз. 11 п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ № 154 від. 23.02.2022, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, незалежно від місця перебування громадян на військовому обліку.

Громадянин ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, хоча згідно протоколу був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки не повідомляв.

В діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №1114 від 16.11.2024, іншими матеріалами справи в сукупності.

Враховуючи те, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення під час дії в Україні особливого періоду, який безперервно триває з 2014 року і по теперішній час, його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП та накласти штраф у сумі 17 000, 00 грн.

Згідно з вимогами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Диспозиція ч. 3 статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період. Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які регулюють відносини щодо оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також запровадження в Україні особливого періоду.

Об`єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненому в особливий період.

Суб`єкт адміністративного проступку - особливий (військовозобов`язані, призовники).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» уперіод проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Законом № 3633-IX від 11.04.2024 установлено, що вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимим доказами.

Відповідно до існуючої практики ЄСПЛ, зокрема, проти України, розгляд справ про адміністративні правопорушення підпадає під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у кримінальній сфері. Наведене пояснюється як каральною природою положень КУпАП, так і суворістю санкцій в окремих випадках: санкції за адміністративні правопорушення інколи є суворішими, ніж за кримінальні правопорушення. Такою є санкція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

КУпАП не містить норми, яка б визначала поняття допустимих доказів, тому суд вважає за можливе застосувати за аналогією ст. 86 КПК України, якою встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В абзаці другому ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» покладено обов`язок на уповноважених представників територіального центру комплектування та соціальної підтримки здійснювати фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації з 17.07.2024.

Суд наголошує, що згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд вважає, що з 17.07.2024 допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з порушенням обов`язку, передбаченого ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», цією нормою закону визначені докази, одержані в результаті фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, які використовувались під час перевірки документів уповноваженим представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Як вбачається з вище наведеного, протокол №1114 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 складений 16.11.2024, тобто після 17.07.2024. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , витребуваних судом, відсутні докази, одержані в результаті фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів у ОСОБА_1 із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, які використовувались під час такої перевірки документів уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 або поліцейським. Акт відмови від підписання та отримання другого примірника протоколу від 16.11.2024 та рапорт інструктора відділення рекрутингу сержанта ОСОБА_7 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, суд розцінює, враховуючи абз. 2 ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як недопустимі докази.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вище стоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Беручи до уваги вище зазначене, суд доходить висновку, що представник відповідача не надав суду жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто не довів законність постанови про накладання адміністративного стягнення, бо подія та склад адміністративного правопорушення не підтверджені.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні допустимі докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у сумі 485, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №22 від 22.01.2025 (а. с. 18).

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача, судовий збір в сумі 485, 00 грн.

Керуючись статями 77, 139, 243-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення в повному обсязі.

Скасувати постанову №1114 від 21.11.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_6 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 17 000, 00 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений за подання адміністративного позову судовий збір у сумі 485 (чотириста вісімдесят п`ять) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 12.05.2025.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце знаходження за адресою: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Олена Березовська