Справа № 140/875/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/875/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 31.10.2024 №21346/03-16; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-Х1І Про державну службу, пункту 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 №889-VllI Про державну службу з 24.10.2024, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 02.07.1990 по 09.08.2024 та врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату па підставі довідок Головного управління ДІІС у Волинській області від 21.10.2024 №290/111/03-20-10 02-12, №291/111/03-20-10-02-12 і здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

24.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII та статті 37 Закону №3723-ХІІ, надавши документи за переліком згідно із розпискою- повідомленням, в тому числі довідок ГУ ДПС у Волинській області від 21.10.2024 №290/ІІІ/03-20- 10-02-12 та №291 /ІІІ/03-20-10-02-12.

Вказана заява відповідно до екстериторіального принципу надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Миколаївській області, однак, рішенням останнього від 31.10.2024 №21346/03- 16 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії та переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ, оскільки, на думку ПФУ, згідно трудової книжки станом на 01.05.2016 позивач не перебуває на державній службі та її посада не відноситься до відповідних категорій посад працівників державних податкових адміністрацій, а посадові особи органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання Законом України «Про державну службу» №889-VIІІ, Розпорядженням КМУ від 12.09.1997 №503-р не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, тому право па переведення на пенсію за Законом №3723-ХІІ, на думку ГУ ПФУ в Миколаївській області, відсутнє.

Вважаючи відмову у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу протиправною, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позов представник ГУ ПФУ в Миколаївській області позовних вимог не визнав та просив відмовити у позові (а.с. 50-52). Зазначив, що відповідно до ст. 25 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ Про державну податкову службу в Україні (втратив чинність) посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби; державний радник податкової служби I рангу; державний радник податкової служби II рангу; державний радник податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби ІІІ рангу.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, розмір надбавок за звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.02.1997 № 503- р Про віднесення посад працівників місцевих державних адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців (втратив чинність 06.08.2016) відповідні посади в місцевих державних податкових адміністраціях було віднесено до 4 - 7 категорії посад державної служби.

Відтак, оскільки присвоєння спеціальних звань та категорій державної служби регулювалися різними законодавчими актами і ці поняття не є тотожними, тому для зарахування позивачу періоду роботи в органах державної податкової служби немає правових підстав.

Проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи та додатково надані документи встановлено, що на день звернення стаж на посадах віднесених до посад державної служби становить 9 років 7 місяців 18 днів (враховано за періоди з 01.08.1983 по 01.11.1989, з 02.11.1989 по 29.06.1990, з 16.12.1994 по 02.02.1997, з 30.05.2013 по 31.12.2013).

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на позов (а.с. 59-63) представник ГУ ПФУ у Волинській області позовних вимог не визнав з тих самих мотивів та підстав як і відповідач 1. Окрім того, звернув увагу на ту обставину, що ГУ ПФУ у Волинській області не є належним відповідачем у справі, оскільки оскаржуване рішення приймало ГУ ПФУ у Миколаївській області, а тому наслідком скасування рішення, прийнятого ГУ ПФУ в Миколаївській області за результатами розгляду позовної заяви має бути виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку призначити (перерахувати) пенсію тощо (висновок Верховного Суду у справі № 500/1216/23, постанова від 08.02.2024). З наведених підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

24.10.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII та статті 37 Закону №3723-ХІІ, надавши документи за переліком згідно із розпискою-повідомленням (а.с. 90 (зворот)), у тому числі довідки ГУ ДПС у Волинській області від 21.10.2024 №290/ІІІ/03-20- 10-02-12 та №291 /ІІІ/03-20-10-02-12 (а.с. 33, 34).

Вказана заява відповідно до екстериторіального принципу надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Миколаївській області, рішенням якого від 31.10.2024 №21346/03-16 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії та переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ.

У рішенні, зокрема вказано, що відповідно до ст. 25 Закону України №2373-ХІІ визначено сім категорій посад державних службовців. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Згідно статті 3 Закону № 889 його дія не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до статті 343.1 Податкового Кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, тому ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ.

Проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи та додатково надані документи встановлено, що на день звернення стаж на посадах віднесених до посад державної служби становить 9 років 7 місяців 18 днів (враховано за періоди з 01.08.1983 по 01.11.1989, з 02.11.1989 по 29.06.1990, з 16.12.1994 по 02.02.1997, з 30.05.2013 по 31.12.2013).

Враховуючи вищезазначене, здійснити перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ немає можливості, так як заявниця станом на 01.06.2016 не працювала на посадах, віднесених до категорій державних службовців та станом на день набрання чинності Законом 889-VІІІ немає 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, передбачених чинним законодавством (а.с. 31-32).

Позивач, вважаючи протиправною відмову територіального органу пенсійного фонду у незарахуванні стажу державної служби та переведенні на пенсію державного службовця відповідно до закону України Про державну службу, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови пенсійною забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом «Про державну службу» №3723-ХІ1.

Відповідно до частіш першої статті 37 Закону №3723-ХІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягай віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та наявності страховою стажу, необхідного для призначення пенсії та віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які па час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок па загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 правове регулювання даних правовідносин зазнало змін.

Зокрема, відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889- VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIIІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХПу порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами пункту 12 розділу XI «Прикінцеві га перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХП та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХП, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18).

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723- XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 № 591/6970/16-а).

Одночасно, стаття 25 Закону №3723-ХІІ визначала класифікацію посад державних службовців, основними критеріями якої є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, ролі і місця посади в структурі державного органу (частина перша).

Частиною 2 цієї ж статті установлено сім категорій посад державних службовців. Поряд з тим частиною третьої статті 25 Закон №3723-ХІІ обумовлено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Частиною 17 статті 37 Закону №3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону №889-VIІІ до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Пунктом 8 розділу XI Закону №889-VІІІ передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 затверджено порядок обчислення стажу державної служби (діяв до набрання законної сили Законом №889-VIII), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби (далі -Порядок №283).

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекцїї, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Порядок №283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку із затвердженням постановою Кабінету Міністрів України 25.03.2016 №229 нового Порядку обчислення стажу державної служби (далі -Порядок №229).

Відповідно до пункту 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні знання.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-ХІІ, а з 12.08.2012 Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із статтею 341 ПК України служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров`я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов`язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Пунктом 342.4 цього кодексу передбачено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до п.344.1 ст.344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Так, із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що:

02.07.1990 ОСОБА_1 призначена в порядку переведення на посаду державного податкового інспектора відділу оподаткування державних і спільних підприємств;

02.01.1992 переведена на посаду старшого Державного податкового інспектора цього ж відділу;

03.01.1994 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів і майна юридичних осіб управління податків і зборів;

15.12.1994 звільнена з посади в зв`язку з переводом в ДПІ облдержадміністрації;

06.12.1994 прийнята по переводу старшим державним податковим інспектором відділу обслуговування платників (16.12.1994 прийняла присягу державного службовця);

25.11.1996 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора управління по роботі з платниками податків державної податкової адміністрації у Волинській області (03.02.1997 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби 1 рангу»);

18.02.1997 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу ресурсних, рентних платежів та неподаткових доходів;

10.04.1998 у зв`язку із зміною штатного розпису переведена за її згодою на посаду державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу;

11.04.1998 переведена за її згодою на посаду головного державного податковою інспектора організаційно-розпорядчого відділу тимчасово на час відпустки по вагітності і пологах основного працівника з резерву;

20.04.1998 переведена на посаду головного державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу тимчасово на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку основного працівника;

04.08.1998 переведена з резерву на посаду головного державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу (15.02.2001 присвоєно спеціальне звання радник податкової служби III рангу, 17.02.2003 присвоєно спеціальне звання Радник податкової служби ІІ рангу);

09.09.2003 призначена за згодою на посаду головного державного податкового інспектора відділу організаційно-розпорядчої роботи;

23.10.2003 звільнена порядком переведення на роботу в ДПІ у м. Луцьку, п.5 ст. 36 КЗПП України;

24.10.2003 призначена на посаду начальника відділу організаційно-розпорядчої роботи порядком переведення з ДПН у Волинській області;

01.09.2004 у зв`язку з реорганізацією ДПІ у м. Луцьку, призначена на посаду начальника відділу організаційно-розпорядчої роботи Луцької ОДПІ;

01.09.2005 у зв`язку із зміною структури переведена в.о. начальника організаційно-розпорядчого відділу;

19.10.2005 призначена па посаду начальника організаційно-розпорядчого відділу;

02.04.2007 у зв`язку із зміною структури переведена на посаду головного державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Луцької ОДПI;

16.07.2007 звільнена з роботи порядком переведення на роботу в ДПА у Волинській області п.5 ст.36 КЗПП України;

17.07.2007 призначена в порядку переведення за її заявою на посаду старшого державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу ДПА у Волинській області як така, що зарахована до кадрового резерву;

17.09.2007 переведена за її заявою на посаду головного державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу, як таку, що зарахована до кадрового резерву;

30.01.2012 у зв`язку з реорганізацією ДПА у Волинській області призначена, в порядку переведення па посаду головного державного податкового інспектора організаційно-розпорядчого відділу;

30.05.2013 у зв`язку з реорганізацією ДПC у Волинській області в Головне управління Міндоходів у Волинській області переведена на посаду головного державного інспектора відділу організаційної діяльності та контролю викопаних документів;

30.05.2013 присвоєно ІІ ранг державною службовця;

01.01.2014 присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи II рангу;

31.10.2014 у зв`язку з реорганізацією Головного управління Міндоходів у Волинській області в Головне управління ДФС у Волинській області переведена на посаду головного державного інспектора організаційно-розпорядчого відділу;

16.02.2015 у зв`язку зі зміною штатного розпису Головного управління ДФС у Волинській області переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора організаційно-розпорядчого відділу як така, що зарахована до кадрового резерву;

01.02.2016 у зв`язку із зміною структури та штатного розпису Головного управління ДФС у Волинській області переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу організації роботи;

17.08.2018 у зв`язку із введенням в дію переліку змін до організаційної структури та штатного розпису Головного управління ДФС у Волинській області переведена на посаду головного державного інспектора відділу організації та планування роботи, контролю та організаційною супроводження управління організації роботи;

24.09.2018 відповідно до ст. 40 Закону України "Про державну службу" призначена як переможець конкурсу на посаду начальника відділу бухгалтерською обліку та звітності, облікування за матеріалами оперативних та слідчих підрозділів управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності;

25.09.2018 переведена на посаду заступника начальника управління начальника відділу організації та планування роботи, контролю та організаційного супроводження управління організації роботи;

24.09.2019 звільнена із займаної посади в порядку переведення до Головного управління ДПC у Волинській області відповідно до ст. 41 ЗУ «Про державну службу» та п.5 ч 1 ст.36 К3ПП України;

25.09.019 призначена в порядку переведення на посаду заступника начальника управління начальника відділу організації, планування роботи та контролю управління забезпечення роботи;

25.09.2019 присвоєно 5 ранг державного службовця;

02.09.2020 у зв`язку із введенням в дію організаційної структури та штатного розпису переведено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу організації, планування роботи та контролю організаційно-розпорядчого управління.

11.01.2021 звільнена із займаної посади в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПC у Волинській області, відповідно до п.2 частини першої ст.41 ЗУ "Про державну службу, п.5 частини першої ст.36 Кодексу законів про працю України;

12.01.2021 у зв`язку з створенням Головного управління ДПC у Волинській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України призначена, в порядку переведення на посаду заступника начальника управління - начальника відділу організації, планування роботи та контролю організаційно-розпорядчого управління;

04.08.2022 у зв`язку із введенням в дію організаційної структури та штатного розпису переведено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу організації, та планування роботи, моніторингу та контролю управління організації роботи;

26.09.2022 присвоєно черговий 4 ранг державного службовця;

09.08.2024 припинено державну службу та звільнено із займаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом державного службовця на пенсію, відповідно до п.7 ч. 1 ст.83, ст.86 Закону України Про державну службу.

Отже, згідно записів трудової книжки позивача станом на 24.10.2024 (день звернення за призначенням пенсії державного службовця) позивач мала понад 20 років стажу віднесених до відповідних посад державної служби.

Окрім цього, у постановах від 03.07.2018 у справі №586/965/16-а та від 18.03.2021 у справі №500/5183/17 Верховний Суд сформулював правовий висновок, що аналіз положень статті 37 Закону №3723-ХІІ, Закону №509-Х дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Вище наведене, дає підстави стверджувати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому, період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державною службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що період державної служби Шафранюк І.Ф. у податкових органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, а тому рішення ГУ ПФУ у Миколаївській області від 31.10.2024 №21346/03-16 в частині відмови зарахуванні до стажу державної служби періоду роботи в органах державної податкової служби з 02.07.1990 по 09.08.2024 є протиправним і підлягає скасуванню, що є наслідком зобов`язання відповідача 1 зарахувати стаж роботи за періоди роботи в органах Державної податкової служби позивача до стажу державної служби.

Щодо позовної вимоги про визначення пенсійному органу зобов`язання перевести на пенсію за віком на заявлених вимогах, суд вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом частини четвертої статті 9 КАС України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

З матеріалів справи вбачається, що на день звернення до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» позивач досягнула 60 років, тобто пенсійного віку, що відповідає приписам статті 26 Закону №1058-IV; мала страховий стаж понад 40 років (відповідно до записів в трудовій книжні та форми ОК-5), окрім того, у відповідача 1 не було фактичних та правових підстав для не зарахування позивачу до стажу державної служби періодів роботи з 02.07.1990 по 09.08.2024 на посадах в органах державної податкової служби та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на інший вид пенсії, оскільки, у позивача наявні умови, передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХП, для реалізації права на одержання пенсії державного службовця згідно пунктів 10, 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Призначення пенсій відповідно до умов пунктів 10, 12 XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про державну службу» здійснюється за правилами визначеними Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із останніми змінами внесеними постановою КМУ №823 від 12.07.2024 (далі Порядок №622)

Так, пунктом 4 Порядку №622 встановлено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VІІІ "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Поряд з цим, згідно з абзацом 1 пункту 4 вказаного Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи па посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи па посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи па посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05. 2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Постановою КМУ №823 від 12.07.2024 було внесено ряд змін до Порядку №622, які застосовуються з 01.01.2024, зокрема, абзац 6 пункту 4 викладено в наступній редакції: «За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі».

Одночасно, Порядок доповнено пунктом 4 і згідно з яким для призначення пенсії державного службовця особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4; розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5; розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.

Пункт 5 цього ж Порядку №622 теж викладено у новій редакції, яким встановлено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

Окрім чого, 18.07.2024 КМУ Постановою №832 «Про деякі питання Державної податкової служби України» внесено зміни, зокрема до Постанови №1346 від 28.12.2020 року «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів», а саме, затверджено нову схему посадових окладів службовців податкових органів.

На виконання вимог Постанов КМУ №823 від 12.07.2024 №832 від 18.07.2024 №40950/6 ГУ ДПС у Волинській області 21.10.2024 видано позивачу відповідні довідки за формами згідно з Додатками 4 та 6 з урахуванням затверджених нових схем посадових окладів службовців територіальних органів ДПС, а саме: довідку №290/111/03-20-10-02-12 від 21.10.2024 та №291/111/03-20-10-02-12 від 21.10.2024 (а.с.33, 34).

Як підтверджується матеріалами справи, додані до заяви позивача про призначення пенсії довідки складені відповідно до вказаної постанови та відповідають затвердженій формі.

Відтак, згадані довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії.

Таким чином, подані позивачем документи містять всю необхідну для переведення позивача на інший вид пенсії інформацію, тому доводи відповідача 1 щодо недостатності стажу державної служби (як єдиної підстави для відмови у задоволенні заяви позивача) є необґрунтованими, а рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області про відмову у перерахунку пенсії не відповідає критеріям правомірності, встановленим ч.2 ст.2 КАС України, що має наслідком його скасування.

Суд зазначає, що станом на дату виникнення спірних правовідносин позивач отримує пенсію за віком, яка їй обчислюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пункту 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII.

Виходячи з наведеного, належним способом відновлення порушених прав, свобод та інтересів, за захистом яких позивачка звернулася до суду, буде зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області (територіального органу пенсійного фонду, який протиправно виніс оскаржуване рішення) перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI Закону № 889-VIII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, здійснивши нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок про складові заробітної плати державного службовця виданих Головним управлінням ДПС у Волинській області №290/111/03-20-10-02-12 від 21.10.2024 та №291/111/03-20-10-02-12 від 21.10.2024.

Крім того, ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, тому враховуючи ту обставину, що позивач із заявою про призначення пенсії звернулася до пенсійного органу 24.10.2024, саме з цієї дати позивач набула право на призначення пенсії на заявлених умовах.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Слід зазначити, що обраний судом спосіб задоволення позовних вимог позивача не буде втручанням в дискреційні повноваження відповідача 1, оскільки адміністративний суд у такий спосіб не підміняє інший орган державної влади, зокрема, шляхом обрахунку кількості років з урахуванням спірного періоду, а вказує на визначення відповідачу зобов`язання вчинити кореспондуючі праву на належне пенсійне забезпечення позивача дії.

Окрім того, суд зазначає, що належним відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення (у даному випадку ГУ ПФУ в Миколаївській області).

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як орган, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання.

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись з позовом до суду, позивач сплатила судовий збір у сумі 1211, 20 грн, що підтверджується квитанцією від 28.01.2025 (а.с.7).

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Миколаївській області (відповідача, який виніс оскаржуване рішення, що визнано судом протиправним) на користь позивача судові витрати у сумі 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 31.10.2024 №21346/03-16.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ Про державну службу, пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ Про державну службу з 24.10.2024, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 02.07.1990 по 09.08.2024 та врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату згідно довідок Головного управління ДПС у Волинській області від 21.10.2024 №290/111/03-20-10-02-12, №291/111/03-20-10-02-12 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні позовних вимог до позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір у розмірі 1211, 20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 6, ).

Суддя Т.М. Димарчук