Справа № 420/37176/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 03.11.2024 року № 2688-АД командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності командира 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення сувора догана.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому - командиру 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 стало відомо про існування витягу з наказу від 03.11.2024 №2688-АД командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення «сувора догана» лише з фотографії витягу з наказу, що оскаржується, яку було надіслано на особистий мобільний телефон позивача в незадовільній якості. В порушення ч.1 ст.97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України про накладення дисциплінарного стягнення позивачу не було оголошено особисто про накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана», у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) позивача. У зв`язку з вищевикладеним відповідачем було порушено й вимоги ст.98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, де зазначено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку. Також, вказав, що витяг з наказу не містить жодних доказів того, що усне бойове розпорядження видавалося командиром. Тобто, зазначені у оскаржуваному наказі формулювання є досить широкими та оціночними і не вказують на конкретне порушення позивачем службової дисципліни.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/37176/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування .

23.12.2024р. від Військової частини НОМЕР_1 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву (від 23.12.2024 р. за вхід. № ЕС/77022/24), відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення вимог, посилався на те, що невчасне виконання наказу позивачем поставило під загрозу життя та здоров`я військовослужбовців 2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 та суміжних підрозділів, які знаходилися в районі виконання бойових завдань біля лінії бойового зіткнення. Командуванням військової частини НОМЕР_1 було встановлено факт порушення військової дисципліни командиром 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 , що полягало у несвоєчасному виконанні ротою, командування якою покладено на позивача, наказу командира батальйону щодо розгортання командно спостережного пункту в районі виконання бойових завдань поблизу населеного пункту Білозерка, що ставило під загрозу виконання батальйоном бойового завдання. Причин невчасного виконання наказу чи підтверджень доповіді капітана ОСОБА_3 командиру НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 про неможливість вчасного виконання його наказу позивач не надав.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 жовтня 2023 року №17 капітана ОСОБА_1 призначено на посаду командира 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з 11 жовтня 2023 року.

В Журналі отриманих та відданих розпоряджень основного командного пункту НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , інв. №166, що розпочатий 25.09.2024р., був внесений запис про розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону № 44.

Згідно запису № 44 в Журналі отриманих та відданих розпоряджень зазначено: "Розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону від 16 години 00 хвилин 26 жовтня 2024 року. Для забезпечення управління підрозділами, розгорнути КСП 4,5,6 мр в районі з центром Білозерка до 09:00 27.10.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

28 жовтня 2024 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт командира 2 механізованого батальйону майора ОСОБА_4 , вхідний №10097кп, про притягнення командира 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни та незадовільне виконання службових обов`язків (капітан ОСОБА_1 не забезпечив своєчасного зайняття особовим складом роти позицій, визначених усним бойовим розпорядженням командира батальйону), та про накладення дисциплінарного стягнення "сувора догана".

Згідно пояснень заступника начальника штабу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 та заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 , було встановлено, що 26 жовтня 2024 року о 16 годині 00 хвилин до командира 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 черговим командно спостережного пункту батальйону було доведене усне розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону щодо розгортання командно-спостережних пунктів рот в районі з центром в населеному пункті Білозерка Білозерського району Херсонської області в термін до 09 години 00 хвилин 27 жовтня 2024 року.

Капітан ОСОБА_1 виконав розпорядження свого безпосереднього командира - командира НОМЕР_2 механізованого батальйону і розгорнув командно-спостережний пункт роти о 07 годині 00 хвилин 28 жовтня 2024 року.

Отримавши інформацію про вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ про притягнення капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинене ним порушення військової дисципліни від 03 листопада 2024 року №2688-АД.

21.11.2024 представником позивача було надіслано адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 щодо отримання наказу або витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 03.11.2024 року №2688-АД про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків; рапорту командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 від 28.10.2024 року вх.№10097кп відносно незадовільного виконання службових обов`язків ОСОБА_1 ; надання інформації чи проводилось службове розслідування ВЧ НОМЕР_1 , у зв`язку із неналежним/незадовільним виконанням службових обов`язків капітана ОСОБА_1 , якщо так, то надати належним чином засвідчені документи, що підтверджують наведене.

04.12.2024 року адвокатом позивача отримано відповідь на адвокатський Військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2024 року №6787к/1/13пх, відповідно до якого було надано витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11. 2024 року №2687-АД та №2688-АД про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків. Було зазначено, що відповідачем службові розслідування за фактами неналежного виконання службових обов`язків капітаном ОСОБА_1 , встановленими наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2024 року №2687-АД та №2688-АД, не проводились.

Наказом № 2687 АД від 03.11.2024р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків», зазначено:

«відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.10.2023 р. №17 капітана ОСОБА_1 призначено на посаду командира 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з 11 жовтня 2023 року.

Згідно рапорту командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 від 23 жовтня 2024 року, вхідний №9994кп, капітан ОСОБА_1 має низьку виконавчу дисципліну, неналежно виконує обов`язки військової служби, недостатньо контролює підлеглий особовий склад, наданий йому в підпорядкування та під його командування.

У зв`язку з чим в порядку, передбаченому статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майор ОСОБА_7 клопоче про притягнення капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Своїми діями капітан ОСОБА_1 порушив вимоги статей 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до яких командир роти в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти та зобов`язаний:

підтримувати особовий склад роти (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності; постійно вдосконалювати свої знання за спеціальністю і методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку;

вести встановлений облік занять з бойової підготовки та облік особового складу роти (корабля), знати чисельність (наявність і відсутність) особового складу за списком, а також наявність і стан озброєння, боєприпасів, техніки, пального та інших матеріальних засобів.

Відповідно до статі 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З метою виховання військовослужбовців та підвищення рівня виконання обов`язків військової служби, наказано:

За порушення вимог статей 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на підставі пункту «б» статті 48, статей 55, 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командира 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «ДОГАНА»».

Наказом № 2688 АД від 03.11.2024р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків», зазначено:

«відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.10.2023 р. №17 капітана ОСОБА_1 призначено на посаду командира 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з 11 жовтня 2023 року.

Згідно рапорту командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 від 28 жовтня 2024 року, вхідний №10097кп, капітан ОСОБА_9 28 жовтня 2024 року незадовільно виконав свої службові обов`язки, а саме, не забезпечив своєчасного зайняття особовим складом 4 механізованої роти позицій, визначених усним бойовим розпоряд дженням командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку з цим, у порядку, передбаченому статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майор ОСОБА_7 клопоче про притягнення капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Своїми діями капітан ОСОБА_9 порушив вимоги статей 30, 37, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до яких: начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання;

військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін;

про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно;

підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою;

командир роти в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти та зобов`язаний: підтримувати особовий склад роти (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності;

постійно вдосконалювати свої знання за спеціальністю і методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку.

Відповідно до статі 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З метою виховання військовослужбовців та підвищення рівня виконання обов`язків військової служби, наказано:

За порушення вимог статей 30, 37, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на підставі пункту «в» статті 48, статей 55, 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командира 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

Не погоджуючись із прийнятим наказом № 2688 АД від 03.11.2024р., позивач звернувся з позовом до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено загальні обов`язки військовослужбовців.

Так, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно пункту 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно пункту 128 цього Статуту, солдат зобов`язаний виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (надалі- Дисциплінарний статут).

Відповідно до п. 2 розділу 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно пунктів 3 та 4 розділу 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституціїта законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно пункту 5 розділу 1 Дисциплінарного статуту, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

За змістом пункту 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем, своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, в) сувора догана.

Матеріали справи підтверджують, що оскаржуваним Наказом від 03.11.2024р. № 2688- АД притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення суворої догани за порушення ст. 30, 37, 111, 112 Статут внутрішньої служби ЗСУ.

Згідно ст. 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Статтею 111 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

Командир роти (корабля 4 рангу) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля).

Статтею 112 цього ж Статуту закріплено обов`язки командир роти (корабля 4 рангу)

Згідно статті 35 Статуту внутрішньої служби, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. А відповідно до статті 37 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Матеріали справи підтверджують, що у спірних правовідносинах службове розслідування не проводилося.

Зі змісту оскаржуваного Наказу № 2688-АД від 02.11.2024р. вбачається, що наказ не містить жодної інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, крім посилання на факт порушення позивачем ст. 30, 26, 111, 112 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, а також інформації, що була зазначена у рапорті командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 від 28.10.2024р.

В ході розгляду справи з боку відповідача також не надано жодного документу/ доказу щодо закріплення та повного викладення обставин вчиненого позивачем порушення згідно положень Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

Крім того, судом встановлено, що матеріали справи не містять документального підтвердження, що до відома позивача доведено зміст розпорядження командира 2 механізованого батальйону від 16 години 00 хвилин 26 жовтня 2024 року. що був внесений до Журнал отриманих та відданих розпоряджень під № 44.

Відповідно пункту 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів визначено затвердженим наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017 року Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

У пункті 2 Порядку наведене тлумачення таких термінів, як службова перевірка та службове розслідування.

Під службовою перевіркою розуміється комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.

Службовим розслідуванням є комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Виходячи з даного визначення, вбачається, що проведення службового розслідування може бути призначено не у кожному випадку порушення виконавської дисципліни, проте, з метою встановлення підстав для його проведення є обов`язковою службова перевірка, в процесі якої встановлюється інформація щодо правопорушення.

У розділі ІІ Порядку № 608 вказані випадки, за яких службове розслідування може призначатися, і такі випадки стосуються невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до тяжких наслідків, чи завдали шкоди державі, а також в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Також, у даному розділі передбачено випадки, коли службове розслідування не призначається, зокрема, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Згідно вимог розділу VII Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка, під час якої встановлюються: особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки; наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.

Згідно обставин даної справи, відповідачем службова перевірка відносно позивача не проводилась, тобто не було здійснено належних заходів з метою з`ясування обставин правопорушення або порушення виконавської дисципліни; наявність чи відсутність події вчинення правопорушення, що суд визнав порушенням порядку притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та як наслідок, наявними підстави для визнання протиправним і скасування рішення відповідача про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Варто також зауважити, що відповідно до абз.2 статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, який визначає механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Порядок №608).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Вищенаведене свідчить, що за своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Суд наголошує, що оскаржуваний наказ, враховуючи обставини непроведення службового розслідування, не містить даних щодо врахування/не врахування під час накладення на позивача спірного дисциплінарного стягнення та обрання його виду: характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки позивача, а також тривалості військової служби та рівня знань про порядок служби.

Зокрема, наказ не містить жодної конкретної інформації при яких обставинах, де саме сталася подія, та в чому саме полягало порушення позивачем своїх зобов`язань щодо не забезпечення своєчасного зайняття особовим складом 4 механізованої роти позицій, визначених усним бойовим розпорядженням.

Також, витяг з наказу не містить жодних доказів того, що таке усне бойове розпорядження взагалі видавалося таким командиром. Отже, окреслені у спірному наказі формулювання є досить оціночними, та не вказують на конкретне порушення позивачем службової дисципліни, з огляду на що, унеможливлюється виконання ст. 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Як зазначено вище, виходячи з приписів Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України службова перевірка має передувати прийняттю рішення або про призначення службового розслідування або про застосування дисциплінарного стягнення за наявності відповідних підстав.

Таким чином, виходячи з наявних у справі доказів та доводів сторін, службова перевірка відповідачем не проводилась, а відповідно, обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни у належний спосіб встановлені не були. Не з`ясовано також і причини, що зумовили вчинення порушення, адже позивачу не було запропоновано надати відповідні пояснення щодо обставин порушення.

Наведене дає підстави для висновку, що відповідач фактично позбавив позивача права надати пояснення під час прийняття відносно нього рішення; не було дотримано принципу пропорційності; не враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема, рішення прийняте виключно на підставі рапорту та без врахування позиції сторони, щодо якої прийнято оскаржуване рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що у разі непроведення службового розслідування спірний наказ № 2688-АД від 03.11.2024р. прийнято відповідачем без належного обґрунтування та конкретизації фактичних обставин допущеного позивачем правопорушення, як наслідок, вина останнього не є доведеною.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень відповідача, що позивачу було доведено до відома технічними засобами зв`язку та ознайомлено з оскаржуваним наказом, оскільки належних, допустимих доказів на підтвердження вказаного відповідачем до суду не надано.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, є такими, що підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу- задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ від 03.11.2024 №2688-АД командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності командира 4 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана».

3. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України

Рішення складено 07.05.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю. В. у відпустці, у період з 08.01.2025 р. по 24.01.2025 р., з 14.04.2025 року по 18.04.2025 року, а також на лікарняному з 03.02.2025 р. по 21.02.2025 р., та з 26.02.2025 р. по 07.03.2025р., включно.

Суддя Ю.В.Харченко

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу- задовольнити

07.05.25