Справа № 460/5175/25
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2025 року м. Рівне №460/5175/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо непризначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язання призначити з 04.02.2025 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», подавши усі необхідні документи, однак отримала рішення про відмову у призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю. Вказана відмова слугувала підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позов відповідно до змісту якого останній заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в позові. В обґрунтування відзиву відповідач вказав, що період проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 становить 03 роки 11 місяців 26 днів, що не дає права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Суд з`ясував зміст та підстави заяв по суті спору, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою виданою Володимирецькою селищною радою від 12.04.2024 №298 позивач зареєстрована і проживає з дня народження ІНФОРМАЦІЯ_1 по 21.10.1986, з 01.02.1990 по 31.07.1990, з 30.03.1992 по даний час в с.Довговоля Вараського району Рівненської області, територія якого відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

03.07.2024 позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 12.07.2024 №03 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з непідтвердженням факту проживання (роботи) у зоні посиленого радіоекологічного контролю на 01.01.1993 не менше 4 років.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.11.2024 у справі №556/2575/24, яке набрало законної сили 19.12.2024, встановлено факт проживання ОСОБА_1 в с.Довговоля Вараського району Рівненської області з 13 травня 1989 року по 31 січня 1990 року, з 01 серпня 1990 року по 29 березня 1992 року.

04.02.2025 позивач повторно позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.02.2025 №03 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості проживання (роботи) в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років.

У цьому рішенні вказано, що період проживання на території радіоактивного забруднення становить 17 років 03 місяці 16 днів, станом на 01.01.1993 03 роки 11 місяців 26 днів. До періоду проживання не враховано період навчання з 01.09.1986 по 28.08.1987 в ПТУ №16 м.Рівне, згідно з дипломом № НОМЕР_2 від 28.08.1987, оскільки м.Рівне не відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, роботу з 31.08.1987 по 11.08.2000 в Рівненському виробничому об`єднанні хлібопекарської промисловості м.Рівне, згідно з довідкою від 22.05.2024 №1527/04-02 (крім періодів знаходження у відпустках по догляду за дитиною з 01.02.1990 по 31.07.1990, з 30.03.1992 по 02.07.1994, з 06.11.1994 по 11.08.2000).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-IV. Так, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

При цьому, умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені ст.55 Закону №796-XII.

Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років (абз.5-6 п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII).

При цьому, в примітці до п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII зазначено, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше (ч.2 ст.55 Закону №796-XII).

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка проживала або працювала на території у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 протягом не менше 4 років 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зменшення пенсійного віку на 6 років відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ можливе за наявності двох самостійних умов: 1) початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року; 2) проживання щонайменше 3 роки станом на 1 січня 1993 року є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 2 роки проживання, роботи.

Водночас застосування як першої, так і другої умови, можливе у разі постійного проживання особи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року щонайменше 4 роки.

У ході судового розгляду справи встановлено, що позивач згідно з довідкою від 12.04.2024 №298 позивач зареєстрована та проживає з 14.04.1969 по 21.10.1986, з 01.02.1990 по 31.07.1990, з 30.03.1992 по даний час в с.Довговоля Вараського району Рівненської області, територія якого відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.11.2024 у справі №556/2575/24, яке набрало законної сили 19.12.2024, встановлено факт проживання ОСОБА_1 в с.Довговоля Вараського району Рівненської області з 13 травня 1989 року по 31 січня 1990 року, з 01 серпня 1990 року по 29 березня 1992 року.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Втім, відповідно до диплому № НОМЕР_2 та записів у трудовій книжці НОМЕР_3 позивач з 01.09.1986 по 28.08.1987 позивач навчалася в Рівненському середньому професійно-технічному училищі №15 та в період з 31.08.1987 по 11.08.2000 працювала в Рівненському виробничому об`єднанні хлібопекарської промисловості, тобто фізично не могла постійно проживати у с.Довговоля, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю у вказаний період, оскільки м.Рівне не відносяться до зон радіоактивного забруднення згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991.

Відтак, вказані періоди навчання та роботи не підлягають врахуванню в період постійного проживання в зоні забруднення, оскільки норма статті 55 Закону № 796-ХІІ чітко передбачає постійне проживання/працю у відповідній зоні.

Періодичні приїзди на вихідні, канікули чи відпустки додому у період навчання чи роботи не є підтвердженням факту постійного проживання у відповідній зоні.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 19.09.2024 у справі №460/23707/22, від 02.10.2024 у справі №500/551/23, від 11.11.2024 у справі №460/19947/23 дійшов висновку, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Отже, позивач не надала доказів того, що навчальний заклад де навчалася та підприємство де працювала знаходилися на території радіоактивного забруднення, а тому періоди навчання (роботи) в м.Рівне не підтверджують факту постійного проживання у вказаний період позивача у зоні посиленого радіологічного контролю.

Враховуючи викладене, позивачем не підтверджено період її постійного проживання станом на 01.01.1993 не менше 4-х років (з урахуванням рішення суду про встановлення факту проживання у с.Довговоля) у зоні посиленого радіологічного контролю, з огляду на що право на зниження пенсійного віку на 5 років у позивача відсутнє.

Разом з тим, суд враховує твердження позивача, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує особливий статус. Однак, вважає за необхідне вказати, що вказаним Законом №796-ХІІ підтверджується, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії. Однак, користування пільгами визначеними Законом та наявність лише посвідчення відповідної категорії не є безумовною підставою для призначення пенсії зі зниженням віку, відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

При цьому, суд зазначає, що при вирішенні питання про призначення пенсії відповідачем було враховано до періоду проживання періоди знаходження у відпустках по догляду за дитиною під час роботи у Рівненському виробничому об`єднанні хлібопекарської промисловості з 01.02.1990 по 31.07.1990, з 30.03.1992 по 02.07.1994, з 06.11.1994 по 11.08.2000.

З урахуванням всього вищенаведеного, суд погоджується з висновками відповідача про не підтвердження позивачем факту постійного проживання станом на 01.01.1993 не менше чотирьох років в зоні посиленого радіологічного контролю та відсутність у неї права на зменшення пенсійного віку.

Проаналізувавши встановлені обставини справи суд дійшов висновку, що у позивача відсутні умови, які є необхідними для прийняття відповідачем рішення про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, а відтак відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії.

Решта доводів сторін не спростовують висновків суду у справі.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обствини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34,м. Полтава,Полтавська обл.,36014. ЄДРПОУ/РНОКПП 13967927)

Повний текст рішення складений 12.05.2025.

Суддя Олег ГРЕСЬКО