Справа № 160/12764/25
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про забезпечення адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу №83-п від 10.04.2025р., -
05.05.2025р. через систему "Електронний суд" Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №83-п від 10.04.2025 року датою його прийняття, у зв`язку із неправомірним переведенням камеральної перевірки в документальну перевірку згідно підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України;
- скасувати наказ шляхом зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків видалити з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дати 02.06.2025 року у графі - «початок проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку» та дати 20.06.2025 року у графі - «закінчення проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку».
Вказану заяву позивач обґрунтовує тим, що оспорюваний наказ є протиправним, оскільки Східним МУ по роботі з ВПП порушений строк 40 днів (відповідно до ст. 200 ПКУ) на переведення в документальної перевірки та у зв`язку із тим, що перевірка відповідно до Наказу від 10.04.2025 року №83-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» - ще не розпочата; наказ про проведення документальної перевірки, відповідно до ст. 78.1.5 Податкового кодексу України, встановлює дату початку проведення перевірки 02.06.2025 року, відповідно, до цієї дати, завдяки забезпеченню позову шляхом зупинення дії наказу, ще можливо створити умови для подальшого виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог; оспорюваний наказ не містить підстав для призначення перевірки відповідно до ст. 78.1.5 Податкового Кодексу України; існує реальна ризик вчинення дій на його підставі до моменту розгляду справи по суті, так як у разі реалізації наказу шляхом початку проведення перевірки відновити порушене право платника податків буде фактично неможливо, оскільки: на підставі результатів перевірки контролюючий орган може винести податкове повідомлення-рішення, яке є підставою для нарахування неправомірних податкових зобов`язань, незалежно від подальшого розгляду наказу у судовому порядку; скасування наказу не призведе до автоматичного скасування податкових повідомлень-рішень та інших наслідків проведеної перевірки, навіть якщо вони є похідними від незаконного акту; для платника виникне потреба в окремому судовому спорі щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, що ускладнить захист та порушить принцип ефективності судового захисту; буде завдано незворотної шкоди правам позивача, а рішення у даній справі втратить практичну цінність. За викладеного, заявник вказує на те, що з метою запобігання порушенню прав платника податків та недопущення фактичного нівелювання судового захисту, забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу до набрання рішенням законної сили є необхідним і співмірним способом захисту порушеного права платника податків.
Розглянувши вищевказану заяву заявника про забезпечення позову, вивчивши надані докази на підтвердження поданої заяви, суд не находить обґрунтованих підстав для задоволення даної заяви, виходячи з наступного.
Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову згідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи з таких підстав, а саме:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом якого він звернувся або має намір звернутися до суду;
- очевидними є ознаки протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю ч.1, ч.2 ст. 150 вказаного наведеного Кодексу.
За приписами п.1 ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта.
У відповідності до вимог ч.1, ч.5 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
При цьому, відповідно до абз.2 п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р. Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ, в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Разом з тим, заява заявника про забезпечення позову, а також і додані до даної заяви докази, не містять посилань на конкретні обставини, що свідчать про наявність обставин, що можуть ускладнити в майбутньому поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивача, за захистом яких він звертається до суду.
Так, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що підставою для звернення позивача до суду є прийняття відповідачем наказу №83-п від 10.04.2025 про переведення камеральної перевірки позивача в документальну перевірку, який на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.
В адміністративних справах з приводу оскарження правового акта індивідуальної дії, в даному випадку наказу відповідача №83-п від 10.04.2025 про переведення камеральної перевірки позивача в документальну перевірку, забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії вказаного акту, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим.
Отже, заявником не доведено обґрунтованими доказами існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення по адміністративній справі, або, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності у даній адміністративній справі хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України та не надано відповідних доказів на підтвердження існування небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цій справі для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.
За таких обставин, у Дніпропетровського окружного адміністративного суду відсутні підстави для задоволення заяви заявника Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва