Справа № 520/19827/24
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 травня 2025 року справа №520/19827/24 Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФ України в Харківській області), в якій просить:

- визнати протиправним рішення від 07.02.2024 № 375-1333/к-03/8-2000/24 про відмову у зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі період роботи позивача з 10.06.2018 по 09.01.2024 лікарем-психіатром (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 у КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи у подвійному розмірі період роботи позивача з 10.06.2018 по 09.01.2024 лікарем-психіатром (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 в КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», здійснити перерахунок пенсії з 10.06.2018 та провести відповідні виплати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив що він перебуває на обліку у ГУ ПФ України в Харківській області з 14.09.1997 та отримую пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач 09.01.2024 звернувся до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії з 10.06.2018, зарахувавши до пільгового стажу позивач період роботи з 10.06.2018 по 09.01.2024 на посаді лікаря-психіатра (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 у КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Між тим, відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії з врахуванням вказаного періоду до пільгового стану з посиланням на те, що періоди роботи у психіатричних закладах зараховуються до страхового стажу в подвійному розмірі по 31.12.2003, а починаючи з 01.01.2004 у календарному обчисленні. На переконання позивача, вказана бездіяльність позбавляє позивача на отримання пенсії у збільшеному розмірі.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідач за допомогою програми «Електронний суд» 09.08.2024 надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що стаж позивача складає 66 років 4 місяці 12 днів (100 років 11 місяців 13 днів, обчислений з урахуванням статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На переконання відповідача, відсутні правові підстави для зарахування до пільгового стажу позивач період роботи з 10.06.2018 по 09.01.2024 на посаді лікаря-психіатра (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 у КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», оскільки період роботи у психіатричних закладах зараховуються до страхового стажу в подвійному розмірі по 31.12.2003, а починаючи з 01.01.2004 у календарному обчисленні.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку у ГУ ПФ України в Харківській області з 14.09.1997 та отримую пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 09.01.2024 звернувся до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії з 10.06.2018, зарахувавши до пільгового стажу позивач період роботи з 10.06.2018 по 09.01.2024 на посаді лікаря-психіатра (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 у КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Листом від 07.02.2024 №3775-1333/К-03/8-2000/24 ГУ ПФ України в Харківській області позивача повідомлено про те, що стаж позивача складає 66 років 4 місяці 12 днів (100 років 11 місяців 13 днів, обчислений з урахуванням статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Роз`яснено позивачу, що відсутні правові підстави для зарахування до пільгового стажу позивач період роботи з 10.06.2018 по 09.01.2024 на посаді лікаря-психіатра (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 у КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», оскільки період роботи у психіатричних закладах зараховуються до страхового стажу в подвійному розмірі по 31.12.2003, а починаючи з 01.01.2004 у календарному обчисленні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача у частині не зарахування стажу роботи з 10.06.2018 по 09.01.2024 на посаді лікаря-психіатра (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 у КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим законом визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі по тексту - Закон України №1058-IV).

У силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону України №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначається, у тому числі, пенсія за віком (пункт 1 частини першої статті 9 Закону України №1058-IV).

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи, згідно з частиною першою статті 114 Закону України №1058-IV мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Тобто, Законом України №1058-IV передбачено, що як для призначення, так і для перерахунку пенсії особа повинна звернутися із відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду.

Згідно записів трудової книжки, позивач з 01.10.2013 працює лікарем-психіатром (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 в КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Це також зазначено в довідці Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 08.01.2024р. № 6/03-к.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» екстрена медична допомога це медична допомога, яка полягає у здійсненні працівниками системи екстреної медичної допомоги невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів, спрямованих на врятування і збереження життя людини у невідкладному стані та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров`я. А невідкладний стан людини це раптове погіршення фізичного або психічного здоров`я, яке становить пряму та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людини або оточуючих її людей і виникає внаслідок хвороби, травми, отруєння або інших внутрішніх чи зовнішніх причин.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин. Заклад з надання психіатричної допомоги психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29.12.2005 №625/15-05/039-6, №10.01.09/2606, №16918/02-20 заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Відтак судом встановлено, що місце роботи позивача у виїзній спеціалізовані психіатричній бригаді відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 в КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» відноситься до роботи у закладі з надання психіатричної допомоги.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції від 05.05.2018) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відтак, правило подвійного розміру поширювалось виключно на час роботи 1) в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, 2) у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, 3) в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, 4) у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, 5) у психіатричних закладах охорони здоров`я. В усіх перелічених випадках законодавець пов`язував збільшення удвічі стажу роботи з працею особи саме у закладах охорони здоров`я.

За визначенням статті 1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Суд звертає увагу, що Законом України від 14.11.2017 №2205-VIII (введено у дію з 10.06.2018) у слова «психіатричних закладах охорони здоров`я» замінено словами «закладах з надання психіатричної допомоги».

Таким чином, з 10.06.2018 стаття 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» набула такого змісту: «Робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі».

Відтак з 10.06.2018 правило подвійного розміру почало поширюватись на час роботи 1) в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, 2) у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, 3) в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, 4) у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, 5) у закладах з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подія внесення законодавцем змін до тексту акту права засвідчує той факт, що з 10.06.2018 у позивача виникло право на подвійне обчислення періоду роботи у закладі з надання психіатричної допомоги, а не у закладі охорони здоров`я.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно не зараховано у подвійному обчисленні період роботи позивача з 10.06.2018 по 09.01.2024 у закладі з надання психіатричної допомоги, відтак належним способом захисту порушеного права є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі період роботи позивача з 10.06.2018 по 09.01.2024 лікарем-психіатром (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 в КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з 10.06.2018.

Щодо позовної вимоги у частині скасування рішення від 07.02.2024 №3775-1333/К-03/8-2000-24 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивачу, суд зазначає, що фактично відповідачем не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії, а листом роз`яснено, що правові підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, відтак позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Водночас, як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач просить зобов`язати відповідача перерахувати пенсію за віком з 10.06.2018 (дата виникнення права) із урахуванням до пільгового стажу не зарахований період роботи.

При цьому суд зазначає, що за правилами статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вказана мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення від 24.07.2012 у справі «Джорджевич проти Хорватії», пункт 101; рішення від 06.11.1980 у справі «Ван Остервійк проти Бельгії», пункти 36-40).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а - з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

При цьому, за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово вказував на те, що «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Положеннями частин першої та другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком, зарахувавши до стажу у подвійному розмірі період роботи позивача з 10.06.2018 по 09.01.2024 лікарем-психіатром (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 в КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з 10.06.2018.

Як встановлено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд встановив, що за подання позовної заяви у цій справі позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 09.07.2024, копія якої наявна у матеріалах справи.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є одна вимога немайнового характеру, а отже, ставка судового збору за подання даного позову становить 1211,20 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, 61002, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до стажу у подвійному розмірі період роботи ОСОБА_1 з 10.06.2018 по 09.01.2024 лікарем-психіатром (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 в КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з 10.06.2018.

Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до стажу у подвійному розмірі період роботи з 10.06.2018 по 09.01.2024 лікарем-психіатром (виїзної спеціалізованої психіатричної бригади) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги № 1 в КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з 10.06.2018.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 09.05.2025.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА