Справа № 640/8945/22
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/8945/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Київської міської ради, з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо не розгляду клопотання від 27.01.2022;

- зобов`язати Київську міську раду розглянути клопотання від 27.01.2022 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 для отримання у власність земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до Київської міської ради.

28.01.2022 позивачем до Київської міської ради подано клопотання від 27.01.2022 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Вказане клопотання отримано відповідачем 31.01.2022.

Упродовж місяця з дати отримання клопотання позивача, відповідачем не надано ані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ані вмотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання від 27.01.2022 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , направленого 28.01.2022, протиправною та такою, що суперечить вимогам законодавства України, порушує її права та законні інтереси.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 08.08.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідач вказує, що посилання позивача на порушення її прав, внаслідок порушення Київською міською радою строків розгляду проекту рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованими, оскільки позивач не була позбавлена права самостійно замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу.

Також у відзиві зазначено, що позивач звернулась до Київської міської ради із клопотанням від 27.01.2022 (зареєстровано 04.02.2022 за № 310110472) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :75:212:0020 площею 0,0728 га у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яке відповідно до доручення заступника міського голови - секретаря Київради, розглянуто Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Повноваження на розгляд зазначених клопотань Департамент земельних ресурсів має відповідно до рішення Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463 «Про затвердження Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві» та відповідно до Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 № 182/342.

Враховуючи відсутність затвердженого в установленому законом порядку плану зонування або детального плану території щодо земельної ділянки, зазначену позивачем у клопотанні, а також те, що земельна ділянка належить до комунально-складської території, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до пункту третього статті 26 Регламенту Київської міської ради від 04.11.2021 № 3135/3176, розроблено та направлено проект рішення Київської міської ради від 27.07.2022 № 08/231-934/ПР «Про відмову громадянці ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на вул. Львівській, 82-а у Святошинському районі міста Києва», що станом на дату подання відзиву перебував на розгляді постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин.

23.08.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено, що на момент подання позивачем клопотання від 27.01.2022 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач не була наділена правом замовлення розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за відсутності дозволу уповноваженого органу.

З аналізу норм статті 118 Земельного кодексу України відповідач зобов`язаний або надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу, але на законних підставах.

Вказаний обов`язок відповідачем виконаний не був, що призвело до порушення прав позивача, встановлених законодавством.

На підставі викладеного позивач просила задовольнити позовні вимоги.

На виконання приписів пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» адміністративну справу № 640/8945/22 передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 прийнято справу до провадження, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також цією ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення та/або заяву у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття, необхідності залучення або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, а також в разі врегулювання спору на даний момент.

Заяв або письмових пояснень щодо наведених обставин від сторін не надходило.

Ухвалами Луганського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 витребувано у відповідача докази, необхідні для розгляду справи та перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, вирішено підготовче провадження провести без виклику сторін (у письмовому провадженні).

На виконання вимог ухвали суду від 28.03.2025 про витребування доказів у справі, відповідачем 14.04.2025 подано письмові пояснення, в яких вказано, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розроблено та 27.07.2022 направлено до Київської міської ради проект рішення «Про відмову громадянці ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 ».

На даний час, зазначений проект рішення перебуває на розгляді постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містопланування та земельних відносин.

Відповідач вказав, що для повного, всебічного та обґрунтованого розгляду клопотання та прийняття відповідного рішення, особливо при великому завантаженні та впливу зовнішніх обставин, необхідна немала кількість часу. Дані дії спрямовані найперше на забезпечення прав осіб, які мають намір отримати земельні ділянки у власність чи користування.

На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України та карткою платника податків.

Позивач звернулась до Київської міської ради із клопотанням від 27.01.2022 (зареєстроване 04.02.2022 за № 310110472) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 .

Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготовлено проект рішення Київської міської ради від 27.07.2022 № 08/231-934/ПР «Про відмову громадянці ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 » та пояснювальну записку від 14.02.2022 № ПЗН-39398 до вказаного проекту рішення.

Вказані документи разом з іншими матеріалами направлені до Київської міської ради, що підтверджується листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.07.2022 № 05715-СЛ-39398.

При цьому, як станом на день подання цього позову, так і станом на момент розгляду цією справи, Київською міською радою не розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідного рішення за результатами розгляду клопотання прийнято не було.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам) справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

В свою чергу, обов`язковим є прийняття у місячний строк відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням підстав такої відмови.

Бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо не прийняття відповідного рішення протягом установленого законом строку є протиправною та порушує, передбачені ЗК України права особи, зацікавленої в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що позивач звернулась до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 27.01.2022.

Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготовлено відповідний проект рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та пояснювальну записку до цього проекту рішення, які направлені до Київської міської ради.

Однак, відповідачем до теперішнього часу не розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та відповідного рішення, за результатами розгляду клопотання, не прийнято.

Доводи відповідача про те, що позивач не була позбавлена права самостійно замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, на підставі частини 7 статті 118 ЗК України, є незмістовними, оскільки не спростовують факту не розгляду відповідачем вищевказаного клопотання позивача та наведені обставини жодним чином не звільняють відповідача від обов`язку щодо розгляду такого клопотання.

За таких обставин, Київською міською радою, всупереч вимог Земельного кодексу України, не прийнято по суті рішення за наслідком розгляду клопотання позивача, зокрема щодо відмови чи надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, чим допущено протиправну бездіяльність.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін суд вважає, що ключові аргументи доводів та міркувань учасників процесу отримали достатню оцінку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас, відповідно до частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Суд зазначає, що у зв`язку з розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який в подальшому продовжувався.

На дату ухвалення рішення у цій справі в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану, яких визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII.

У свою чергу, відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Суд вважає, що вказані обставини унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду в частині зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на вулиці Львівській, 82-а, у Святошинському районі міста Києва, в порядку і спосіб, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, а тому відповідно до частини 3 статті 378 КАС України наявні підстави для відстрочення виконання судового рішення в цій частині до припинення (скасування) в Україні воєнного стану.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при поданні позову був сплачений судовий збір у загальному розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією від 14.06.2022 № .

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд присуджує позивачу понесені нею і документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також у позові вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із підготовкою та розглядом справи буде становити - до 6000 грн, що включає суму судового збору у розмірі 992,40 грн та витрати на правову допомогу адвоката у сумі близько 5000 грн. Зазначено, що підтверджуючі документи, які має понести позивач на судові витрати у даній справі, будуть надані позивачем додатково, оскільки станом на момент подання позову невідома кількість судових засідань, які будуть проведені, а також кількість складання інших процесуальних документів.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України сьомою розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Також частиною 3 статті 143 КАС України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відтак суд вважає за можливе встановити позивачу строк у п`ять днів, з дня ухвалення рішення суду, для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Київської міської ради (ідентифікаційний код 22883141, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 27.01.2022 (зареєстроване 04.02.2022 за № 310110472) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Київську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 27.01.2022 (зареєстроване 04.02.2022 за № 310110472) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 , та прийняти відповідне рішення у порядку, визначеному законодавством.

Відстрочити виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Встановити ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення суду для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12.05.2025.

Суддя О.М. Качанок