Справа № 420/27451/24
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27451/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року (суддя Бутенко А.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 31.10.2024) по справі за адміністративним позовом Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ КАДОРР 55», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

30.08.2024 Комунальна установа "Одесреклама" Одеської міської ради звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ КАДОРР 55», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ», в якому просила:

- зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЦ КАДОРР 55» (місцезнаходження: 65125, місто Одеса, вул. Успенська, 39/1, оф.18, ) здійснити демонтаж протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції у кількості 1 шт. розміром 18 м х 3 м х 1 сторону з написом «KADORR» та рекламного засобу на фасаді з надписом «KADORR Business centre» розміром 10 м х 1 м х 1 сторону зазначеної в акті фіксації КОМУНАЛЬНОЇ УСТАНОВИ «ОДЕСРЕКЛАМА» ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ № 004203/24 від 04.07.2024 та у приписі УПРАВЛІННЯ РЕКЛАМИ ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ №01-20/3527 від 08.07.2024 за адресою: м. Одеса, вул. бульвар Італійський, 1-Г.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у задоволенні цього адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що фахівцем відділу інспекційної роботи Комунальної установи «Одесреклама» Одеської міської ради зафіксовано розміщення ТОВ «БЦ КАДОРР 55» дахових рекламних конструкцій у кількості 1 шт. та рекламного засобу на фасаді без виданого у встановленому порядку дозволу на розміщення зовнішньої реклами. На підставі актів фіксації Управлінням реклами Одеської міської ради складено приписи про усунення порушень з вимогою здійснити демонтаж конструкцій протягом 5 днів з моменту отримання даних приписів. Вимоги припису не виконані, припис не оскаржено в судовому порядку, не визнано протиправним і не скасовано, отже, він є чинним і підлягає обов`язковому виконанню.

Також апелянт наполягає на невідповідності висновків суду першої інстанції правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанови від 07.09.2024 у справі №916/1738/19 стосовно права позивача на звернення до суду з даним позовом.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.07.2024 року головним фахівцем відділу інспекційної роботи Комунальної установи «Одесреклама» Одеської міської ради (далі КУ «Одесреклама») Бич О.Г., за направленням Управління реклами Одеської МР, зафіксовано розміщення ТОВ «БЦ КАДОРР 55» за адресою: м. Одеса, вул. бульвар Італійський, 1-Г, зафіксовано розміщення дахової рекламної конструкції у кількості 1 шт. розміром 18 м х 3м х 1 сторону з написом «KADORR» та рекламного засобу на фасаді з надписом «KADORR Business centre» розміром 10 м х 1м х 1 сторону без виданого у встановленому порядку дозволу на розміщення зовнішньої реклами, про що складено акт фіксації №004203/23 від 04.07.2024 року.

08.07.2024 року Управлінням реклами Одеської міської ради видано припис №01-20/3527 про демонтаж конструкцій протягом 5 днів з моменту отримання даного припису.

Припис отриманий Обслуговуючим кооперативом «Жемчужний квартал» 12.07.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

23.07.2024 року Управлінням реклами Одеської міської ради видано направлення №01-21/104 на проведення демонтажу дахової рекламної конструкції у кількості 1 шт. розміром 18 м х 3м х 1 сторону з написом «KADORR» та рекламного засобу на фасаді з надписом «KADORR Business centre» розміром 10 м х 1м х 1.

07.08.2024 року посадовими особами Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради складено акт про недопуск до об`єкта демонтажу.

У зв`язку з недопуском співробітників Комунальної установи «Одесреклама» Одеської міської ради до об`єкта демонтажу та ухилення від виконання вимог позивач звернувся до суду з вимогою зобов`язати відповідачів надати доступ та усунути перешкоди у здійсненні демонтажу протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції.

Відмовляючи у задоволенні вищевказаного адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 5 КАС України, за якими суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України, та враховуючи недоведеність позивачем наявності у нього права на звернення до суду, наданого йому Конституцією та/або законами України, Комунальна установа ОДЕСАРЕКЛАМА Одеської міської ради не має повноваження звертатися до адміністративного суду з позовними вимогами до юридичної особи, яка не є суб`єктом владних повноважень з даними позовними вимогами про зобов`язання усунути перешкоди позивачу у здійсненні демонтажу протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції.

Також суд вказав, що зі сторони ТОВ «БЦ КАДОРР 55» не було вчинено жодних дій щодо чинення перешкод у здійсненні Комунальною установою «Одесреклама» Одеської міської ради демонтажу протиправно розміщеної дахової рекламної конструкцій з написом «KADORR» та рекламного засобу на фасаді з надписом «KADORR Business centre», зазначеного в акті фіксації КУ «ОДЕСРЕКЛАМА» ОМР №004203/24 від 04.07.2024р. та у приписі №01-20/3527 від 08.07.2024 р. за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 39/1, офіс 18, оскільки з Акту про недопуск до об`єкта демонтажу від 07.08.2024 року, складеного представниками КУ «Одесреклама», вбачається, що інженер ТОВ «Кадорр Групп Менеджмент» повідомив, що КУ «Одесреклама» не надано документів, які б вказували про наявність у них дозволу для вільного допуску на дах об`єкту для демонтажу.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Конституції в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), яким передбачено, зокрема:

- місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. ( ч.1 ст.2 Закону №280/97-ВР)

- органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону (ч. 1 ст. 16 Закону №280/97-ВР);

- до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, власні (самоврядні) повноваження: надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами (пп. 13 п. "а" ст. 30 Закону №280/97-ВР).

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами врегульовано Законом України «Про рекламу» від 3 липня 1996р. №270/96-ВР (далі Закон №270/96-ВР), яким визначено, зокрема:

- реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг (ст. 1 Закону №270/96-ВР);

- розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, у порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється (ч. 1 та ч. 2 ст. 16 Закону №270/96-ВР)

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003р. №2067 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами ( далі Типові правила ), якими визначено:

- ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (пункт 1 Типових правил №2067);

- зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил (пункт 3 Типових правил №2067).

- для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган) (пункт 5 Типових правил №2067);

- до повноважень робочого органу належать, серед іншого, розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; надання у разі потреби розповсюджувачам зовнішньої реклами архітектурно-планувальних завдань на опрацювання проектно-технічної документації для розташування складних (дахових) рекламних засобів; підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу (у тому числі погодження з органами та особами, зазначеними у пункті 16 цих Правил) чи про відмову у його наданні; видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради; подання територіальним органам спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами тощо;

- контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства ( пункту 45 Типових правил №2067);

- у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( пункту 46 Типових правил №2067).

У відповідності до наведених вимог Закону №270/96-ВР та на підставі наведених Типових правил розроблені Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 квітня 2008р. №434 (далі Правила №434), якими передбачено, зокрема:

- Правила є обов`язковими до виконання всіма суб`єктами, що вступають у правовідносини з питань розміщення зовнішньої реклами у межах території міста Одеси (пункт 1.3 Правил №434);

- робочий орган це управління реклами Одеської міської ради, яке уповноважене регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси (пункт 1.5 Правил №434);

- робочий орган надає фізичним та юридичним особам обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, а також Правил благоустрою території міста Одеси в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів; контролює виконання цих приписів. Робочий орган наділений повноваженням щодо видачі направлень на здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних конструкцій ( пункт 3 Правил №434);

- розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради ( пункт 6.1 Правил №434).

- демонтаж рекламних засобів здійснюється КУ «ОДЕСАРЕКЛАМА» Одеської міської ради за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів ( пункт 13.1. Правил № 434);

- демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цих Правил у наступних випадках: а) рекламний засіб є протиправно розміщеним; б) рекламний засіб розміщується з порушенням вимог, передбачених розділом 6 цих Правил, або технічний стан рекламного засобу не відповідає вимогам безпеки, а також якщо відповідні порушення чи недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу; в) рекламний засіб перебуває у неналежному санітарному та/або технічному стані (забруднений, погано пофарбований, містить несправні конструктивні елементи тощо), а також, якщо відповідні недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу ( пункт 13.2 Правил №434 );

- у випадках, визначених абз."а" пп.13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється його власником за приписом робочого органу у термін, визначений приписом. Про виконання припису власник рекламного засобу зобов`язаний письмово повідомити робочий орган не пізніше наступного дня від дати демонтажу рекламного засобу. У разі невиконання зазначеного припису у встановлений робочим органом термін, демонтаж рекламного засобу здійснюється КУ «ОДЕСАРЕКЛАМА» Одеської міської ради. У випадках, визначених абз."б", "в" пп. 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється після спливу терміну, зазначеного у приписі робочого органу, якщо вказані у приписі недоліки не усунуті або власник рекламного засобу не здійснив демонтаж самостійно ( пункт 13.3 Правил №434).

Системний аналіз вищенаведених правових актів дає підстави для висновку про те, що до компетенції органів місцевого самоврядування належить питання регулювання правовідносин щодо розміщення зовнішньої реклами у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до Типових правил №2067.

При цьому, за положеннями затверджених виконавчим комітетом Одеської міської ради Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, робочим органом у м. Одесі є Управління реклами Одеської міської ради, до повноважень якого віднесено, зокрема, видача обов`язкових до виконання приписів про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, а також направлень на здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних конструкцій.

Відповідно до пп. 4.1 п. 4 Правил №434, КУ «Одесреклама» Одеської МР, зокрема, на підставі направлення робочого органу організовує та/або здійснює власними силами у встановленому порядку демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів.

Положеннями п. 13 цих Правил також закріплено, що демонтаж рекламних засобів здійснюється КУ «Одесреклама» за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів.

У відповідності до загальних положень Статуту КУ «Одесреклама» Одеської МР, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 14 грудня 2017р. №2770-VII, засновником установи є Одеська міська рада, координацію діяльності установи здійснює Управління реклами Одеської міської ради. Установа є юридичною особою та неприбутковою бюджетною установою.

Відповідно до розділу 2 Статуту основною метою установи є задоволення міських суспільних потреб шляхом реалізації господарської компетенції органів місцевого самоврядування в галузі формування сучасного міського дизайну, у тому числі у сфері зовнішньої реклами.

Пунктом 2.2 передбачено завдання КУ Одесреклама Одеської МР, зокрема, здійснення за дорученням уповноваженого органу організаційних заходів, спрямованих на забезпечення дотримання встановленого порядку розміщення об`єктів зовнішньої реклами та вивісок, формування естетичного міського середовища; демонтаж у встановленому порядку засобів зовнішньої реклами та вивісок (пп. 2.2.2 та 2.2.7 п. 2 Статуту).

З аналізу наведених норм вбачається, що рішення про демонтаж рекламних конструкцій на підставі локальних нормативно-правових актів приймається виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а у випадку невиконання такого рішення особами, винними в порушенні норм рекламного законодавства, демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів здійснюється відповідними комунальними підприємствами та установами, підпорядкованими виконавчим органам.

Предметом судового контролю в даній справі є правомірність вимоги позивача про демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів.

Підставою звернення з такої вимогою є не допуск до об`єкта демонтажу з боку відповідачів, що, на думку позивача, є перешкоджанням виконанню покладених на позивача завдань, які полягають у здійсненні на підставі припису управління реклами та за його направленням на демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.07.2024 року головним фахівцем відділу інспекційної роботи Комунальної установи «Одесреклама» Одеської міської ради (далі КУ «Одесреклама») Бич О.Г., за направленням Управління реклами Одеської МР, зафіксовано розміщення ТОВ «БЦ КАДОРР 55» за адресою: м. Одеса, вул. бульвар Італійський, 1-Г, зафіксовано розміщення дахової рекламної конструкції у кількості 1 шт. розміром 18 м х 3м х 1 сторону з написом «KADORR» та рекламного засобу на фасаді з надписом «KADORR Business centre» розміром 10 м х 1м х 1 сторону без виданого у встановленому порядку дозволу на розміщення зовнішньої реклами, про що складено акт фіксації № 004203/23 від 04.07.2024 року.

На підставі зазначеного акта фіксації №004203/23 від 04.07.2024 року Управлінням реклами Одеської міської ради видано припис про усунення порушень №01-20/3527 від 08.07.2024 року з вимогою здійснити демонтаж конструкцій протягом 5 днів з моменту отримання даного припису.

Наведеним приписом вимагається здійснити демонтаж конструкцій протягом 5 днів з моменту отримання припису та про усунення зазначених порушень письмово повідомити Управління реклами Одеської міської ради із наданням відповідної фотофіксації не пізніше наступного дня від дат демонтажу рекламних засобів.

Однак, вказаний припис не виконаний відповідачем, у зв`язку із чим, 23.07.2024 року Управління реклами Одеської міської ради видало КУ «Одесреклама» направлення №01-21/104 на проведення демонтажу протиправно розміщених дахової рекламної конструкції у кількості 1 шт. розміром 18 м х 3м х 1 сторону з написом «KADORR» та рекламного засобу на фасаді з надписом «KADORR Business centre» розміром 10 м х 1м х 1.

07.08.2024 року співробітниками технічного відділу КУ «Одесреклама» здійснено виїзд за адресою: м. Одеса, вул. бульвар Італійський, 1-Г, проте здійснити демонтаж позивач не мав можливості через відсутність вільного доступу до даху та об`єкта демонтажу. Керівника або інших уповноважених осіб відповідача не було на робочих місцях, про що було складено Акт про недопуск до об`єкта демонтажу.

Разом з тим, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, а саме Актом про недопуск до об`єкта демонтажу від 07.08.2024 року, складеним представниками КУ «Одесреклама», вбачається, що інженер ТОВ «Кадорр Групп Менеджмент» повідомив, що КУ «Одесреклама» не надано документів, які б вказували про наявність у них дозволу для вільного допуску на дах об`єкту для демонтажу.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з пунктом 3.2.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, вхідні двері або люки (для горищних приміщень із запасними, напірними і розширювальними баками) виходу на покрівлю повинні бути утеплені, обладнані ущільнювальними прокладками, завжди замкнені (один комплект ключів зберігається в чергового диспетчера ОДС або кімнаті техніка-майстра виконавця послуг, а другий - у консьєржа чи двірника), про що робиться відповідний напис на люку чи дверях.

Вхід у горищне приміщення і на дах дозволяється тільки працівникам виконавця послуг, безпосередньо відповідальним за технічний нагляд, і тим, котрі виконують ремонтні роботи, а також працівникам експлуатаційних організацій, обладнання яких розміщене на даху й у горищному приміщенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач належним чином не обґрунтував свої позовні вимоги, та не довів суду, що зі сторони ТОВ "БЦ КАДОРР 55" не було вчинено жодних дій щодо усунення перешкод у здійсненні Комунальною установою "Одесреклама" Одеської міської ради демонтажу протиправно розміщених дахових рекламних конструкцій з написом "KADORR" та рекламного засобу на фасаді з надписом "KADORR Business centre", зазначеного в акті фіксації №004203/24 від 04.07.2024р. та приписі про усунення порушень №01-20/3527 від 08.07.2024р.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги КП є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду першої інстанції правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постанови від 07.09.2024 у справі №916/1738/19 стосовно права позивача на звернення до суду з даним позовом, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права суд до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отож, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постановах Верховного Суду.

Подібність правовідносин, за висновками Великої Палати Верховного Суду, означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 у справі №925/3/7, пункт 40 постанови від 25.04.2018 у справі №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №910/8956/15 та від 13.09.2017 у справі №923/682/16.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц).

Ураховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що предмет спору та обставини справи №916/1738/19 суттєво відрізняються від даної справи.

Зокрема, у згаданій апелянтом постанові Верховним Судом вирішувалося питання наявності у виконавчого органу Одеської міської ради повноважень на вирішення питань щодо демонтажу незаконно встановлених у м. Одесі рекламних конструкцій та, як наслідок, делегованих повноважень у позивача (КУ "ОДЕСРЕКЛАМА") на звернення до суду з позовом про зобов`язання вчинити дії шляхом зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні демонтажу протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції.

Визнаючи за КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" право на звернення до суду зі згаданим позовом Суд виходив з того, що завдання позивача є здійснення за дорученням уповноваженого органу організаційних заходів, спрямованих на забезпечення дотримання встановленого порядку розміщення об`єктів зовнішньої реклами та вивісок, формування естетичного міського середовища; демонтаж у встановленому порядку засобів зовнішньої реклами та вивісок (підпункти 2.2.2 та 2.2.7 пункту 2 Статуту у КУ "ОДЕСРЕКЛАМА, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 14 грудня 2017 року №2770-VII).

Крім того, згідно з підпунктом 4.1 пункту 4 Правил №434, КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" на підставі направлення робочого органу організовує та/або здійснює власними силами у встановленому порядку демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів. Положеннями пункту 13 цих Правил також закріплено, що демонтаж рекламних засобів здійснюється КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів.

На відміну, у даній справі КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" просить суд зобов`язати юридичну особу, яка не є суб`єктом владних повноважень здійснити демонтаж протиправно розміщеної дахової рекламної конструкції, зазначеної в акті фіксації КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" №004203/24 від 04.07.2024 та у приписі Управління реклами Одеської міської ради №01-20/3527 від 08.07.2024 за адресою: м. Одеса, вул. бульвар Італійський, 1-Г.

Пунктом 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 (далі - Типові правила), передбачено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган) (пункт 5 Типових правил).

Відповідно до пункту 45, 46 Типових правил контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства. У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

Згідно з пунктом 6.1 Правил №434 розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради. За змістом пункту 7.1 цих Правил, для одержання дозволу юридична або фізична особа - підприємець подає заяву за встановленою формою до якої додаються перелік документів, що визначений цим пунктом.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 Правил №434 робочий орган, зокрема, надає фізичним та юридичним особам обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, а також Правил благоустрою території міста Одеси в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів; контролює виконання цих приписів; видає направлення на здійснення їх демонтажу.

Пунктом 1.5 Правил № 434 визначено, що робочий орган - Головне управління реклами Одеської міської ради, уповноважений Одеською міською радою регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси.

Згідно до пп. 2.1.2, 2.2.9, 2.2.10 п. 2.1 розділу 2 Положення про Управління реклами Одеської міської ради, затверджено рішенням Одеської міської ради №3988-VII від 12.12.2018р., основними завданнями Управління є виконання функцій робочого органу щодо регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами та вивісок.

Видає суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень порядку розміщення та розповсюдження зовнішньої реклами та вивісок, а також Правил благоустрою території міста Одеси в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів, та здійснює контроль за їх виконанням.

Здійснює заходи з демонтажу рекламних засобів та/або вивісок, розміщених з порушенням встановленого порядку.

Підпунктом 4.1.6 п.4.1 розділу 4 передбачено, що Управління має право подавати позови до суду та представляти інтереси Управління з питань, віднесених до його компетенції.

Наведене дає підстави стверджувати, що предмет даного спору, а також матеріально-правове регулювання спірних правовідносин не є подібними до тих, які виникли у справі №916/1738/19, на яку посилається позивач в обґрунтування поданої апеляційної скарги.

У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції ухвалив рішення без урахування висновку, викладеного у вищевказаній постанові Верховного Суду.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Резюмуючи вищевикладене колегія суддів вирішила, що доводи апеляційної не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанцій були порушені норми матеріального права. Суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на викладене колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов