Справа № 140/3294/25
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/3294/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) з наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправним неврахування під час призначення пенсії до страхового стажу періодів роботи з 02.04.1987 - 03.05.1987 - в Ізяславському лісгоспзаг (страховий стаж 1 місяць 1 день), 15.05.1991 по 15.11.1991 - в Цуманському лісгоспзаг (страховий стаж 6 місяців 1 день), період проходження військової служби за мобілізацією з 06.08.2014 по 28.07.2015 (страховий стаж 11 місяців 23 дні), період проходження військової служби за мобілізацією з 25.02.2022 по 31.03.2022 (страховий стаж 1 місяць 4 дні), період роботи в КП «Парки та сквери міста Луцька» з 01.04.2022 по 19.07.2022 (3 місяці 18 днів);

2) зобов`язати з моменту призначення пенсії - 24.05.2023 зарахувати до страхового стажу періоди роботи та виплачувати в подальшому пенсію з урахуванням наступних періодів роботи: з 02.04.1987 - 03.05.1987 - в Ізяславському лісгоспзаг (страховий стаж 1 місяць 1 день), 15.05.1991 по 15.11.1991 - в Цуманському лісгоспзаг (страховий стаж 6 місяців 1 день), період проходження військової служби за мобілізацією з 06.08.2014 по 28.07.2015 (страховий стаж 11 місяців 23 дні), період проходження військової служби за мобілізацією з 25.02.2022 по 31.03.2022 (страховий стаж 1 місяць 4 дні), період роботи в КП «Парки та сквери міста Луцька» з 01.04.2022 по 19.07.2022 (3 місяці 18 днів).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Тутейко з 24.05.2023 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

Під час ознайомлення з власною пенсійною справою в електронній системі Пенсійного фонду України було встановлено, що відповідачем протиправно не зараховано до мого страхового стажу: період роботи з 15.05.1991 по 15.11.1991 в Цуманському лісгоспзаг на підтвердження чого було надано трудову книжку позивача; період роботи в 02.04.1987-03.05.1987 в Ізяславському лісгоспзаг на підтвердження чого було надано трудову книжку позивача; військова служба за призовом під час мобілізації з 06.08.2014 по 28.07.2015 у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується військовим квитком, який теж був наданий відповідачу; військову службу за призовом під час мобілізації з 25.02.2022 по 31.03.2022 у, що підтверджується військовим квитком, який теж був наданий відповідачу; період роботи з 01.04.2022 по 19.07.2022 року (3 місяці 18 днів) в КП Парки і сквери м. Луцька, відомості про страховий і трудовий стаж міститься у відповідних довідках ок-5 і ок-7, які система Пенсійного фонду України генерує автоматично у разі подачі заяви про призначення пенсії.

Вказані обставини підтверджуються довідкою про страховий стаж врахований для визначення права на пенсію, довідкою про стаж врахований розрахунку пенсії, які містяться в електронній пенсійній справі позивача та довідками ок-5, ок-6, які генеруються порталом електронних послуг Пенсійного фонду України.

Зазначає, що ним було подано усі документи, які підтверджують наявність відповідного страхового стажу. Отже, вважає, що починаючи з дати призначення пенсії 24.05.2023 відповідач ГУ ПФУ у Волинській області протиправно не зарахував вказані періоди трудової діяльності та військової служби позивача до його загального страхового стажу через, що виплачував йому пенсію в меншу розмірі ніж був повинен.

ОСОБА_1 вважає протиправною відмову відповідача щодо не врахування періоду роботи з 02.04.1987 - 03.05.1987 - в Ізяславському лісгоспзаг (страховий стаж 1 місяць 1 день), 15.05.1991 по 15.11.1991 - в Цуманському лісгоспзаг (страховий стаж 6 місяців 1 день), період проходження військової служби за мобілізацією з 06.08.2014 по 28.07.2015 (страховий стаж 11 місяців 23 дні), період проходження військової служби за мобілізацією з 25.02.2022 по 31.03.2022 (страховий стаж 1 місяць 4 дні), період роботи в КП «Парки та сквери міста Луцька» з 01.04.2022 по 19.07.2022 (3 місяці 18 днів) до страхового стажу, посилаючись на порушення його прав та законних інтересів, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відзив на позов надійшов до суду в системі «Електронний суд» 09.05.2025, в той час як ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 10.04.2025 відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі (отримана відповідачем 11.04.2025), відповідно вимоги ухвали суду не виконано, а відтак, відзив на позов судом до уваги не взято як такий, що поданий з пропуском строку на його подачу без поважних причин.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.05.2023 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

Під час ознайомлення з власною пенсійною справою в електронній системі Пенсійного фонду України було встановлено, що відповідачем протиправно не зараховано до мого страхового стажу: період роботи з 15.05.1991 по 15.11.1991 в Цуманському лісгоспзаг на підтвердження чого було надано трудову книжку позивача; період роботи в 02.04.1987-03.05.1987 в Ізяславському лісгоспзаг на підтвердження чого було надано трудову книжку позивача; військова служба за призовом під час мобілізації з 06.08.2014 по 28.07.2015 у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується військовим квитком, який теж був наданий відповідачу; військову службу за призовом під час мобілізації з 25.02.2022 по 31.03.2022, що підтверджується військовим квитком, який теж був наданий відповідачу; період роботи з 01.04.2022 по 19.07.2022 року (3 місяці 18 днів) в КП Парки і сквери м. Луцька, відомості про страховий і трудовий стаж міститься у відповідних довідках ок-5 і ок-7, які система Пенсійного фонду України генерує автоматично у разі подачі заяви про призначення пенсії.

Вказані обставини підтверджуються довідкою про страховий стаж врахований для визначення права на пенсію, довідкою про стаж врахований розрахунку пенсії, які містяться в електронній пенсійній справі позивача та довідками ок-5, ок-6, які генеруються порталом електронних послуг Пенсійного фонду України.

Вважає вказані дії відповідача протиправними та такими, що грубо порушують соціальні права позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислуги років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави щодо тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Згідно 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тобто, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Абзацами 1-2 пункту 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виникає виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі №235/805/17, від 06.12.2019 по справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі №500/1561/17, від 05.12.2019 по справі №242/2536/16-а.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій. ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Система персоніфікованого обліку була впроваджена з 01 липня 2000 року. (Постанова Кабінету Міністрів України №794 від 04.06.1998 «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування»).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (4.4 ст. 24 Закону):

Трудовий стаж (загальний) це періоди офіційної трудової діяльності, що підтверджуються записами в трудовій книжці. Трудовий стаж може включати в себе такі поняття як загальний, пільговий і спеціальний стаж роботи. У Законі України «Про пенсійне забезпечення» поняття загального стажу роботи в основному застосовується для відмінності його від стажу, що дає право на пільги по призначенню пенсії.

Страховий (пенсійний) це відрізок часу, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачувалися внески в сумі не менше, ніж мінімальний страховий внесок (ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Поняття "страховий стаж" введено в дію з 1 січня 2004 року Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Основною новацією цього терміну є те, що наявність стажу прямо пов`язана зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове

державне пенсійне страхування, тобто з 1 січня 2004 року до страхового стажу зараховуються лише ті періоди, протягом яких сплачувалися страхові внески, і в розмірах пропорційно сплаченим внескам.

Весь трудовий стаж, набутий до 1 січня 2004 року, враховується до страхового стажу на умовах раніше діючого законодавства.

Періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Ними, зокрема, є час догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку, військова служба, навчання (за денною формою) у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах. професійно-технічних навальних закладах тощо.

Страховий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, підтверджується трудовою книжкою.

Однак, судом встановлено, що позивач не звертався у встановленому порядку до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про зарахування до страхового стажу періоди роботи та виплачувати в подальшому пенсію з урахуванням наступних періодів роботи: з 02.04.1987 - 03.05.1987 - в Ізяславському лісгоспзаг (страховий стаж 1 місяць 1 день), 15.05.1991 по 15.11.1991 - в Цуманському лісгоспзаг (страховий стаж 6 місяців 1 день), період проходження військової служби за мобілізацією з 06.08.2014 по 28.07.2015 (страховий стаж 11 місяців 23 дні), період проходження військової служби за мобілізацією з 25.02.2022 по 31.03.2022 (страховий стаж 1 місяць 4 дні), період роботи в КП «Парки та сквери міста Луцька» з 01.04.2022 по 19.07.2022 (3 місяці 18 днів).

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її певні права чи законні інтереси у сфері публічно-правових відносин потребують захисту.

Проте, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення прав чи інтересів заявника, а ознакою такого порушення зміна стану його суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, поведінка суб`єкта владних повноважень, яка не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення її можливості їх реалізувати та не покладає на неї певні обов`язки, не може вважатись такою, що порушує права, свободи чи інтереси цієї особи.

Суд звертає увагу, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Відтак, навіть якщо поведінка суб`єкта владних повноважень не відповідає діючим нормативно-правовим актами, однак це жодним чином не впливає на права, свободи чи інтереси особи, констатація судом факту незаконності такої поведінки не виконуватиме завдання адміністративного судочинства, що виключає існування підстав для задоволення відповідного позову.

Предметом позову є матеріальний зміст позовних вимог, який проявляється в заінтересованості отримати певне матеріальне благо чи іншим чином захистити порушені права, свободи чи інтереси.

Таким чином, судом не встановлено порушення прав та інтересів позивача, оскільки відповідачем не відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи та виплачувати в подальшому пенсію з урахуванням наступних періодів роботи: з 02.04.1987 - 03.05.1987 - в Ізяславському лісгоспзаг (страховий стаж 1 місяць 1 день), 15.05.1991 по 15.11.1991 - в Цуманському лісгоспзаг (страховий стаж 6 місяців 1 день), період проходження військової служби за мобілізацією з 06.08.2014 по 28.07.2015 (страховий стаж 11 місяців 23 дні), період проходження військової служби за мобілізацією з 25.02.2022 по 31.03.2022 (страховий стаж 1 місяць 4 дні), період роботи в КП «Парки та сквери міста Луцька» з 01.04.2022 по 19.07.2022 (3 місяці 18 днів). Позивачем не доведено, що поведінка ГУ ПФУ у Волинській області в установлених правовідносинах порушує його права на перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність та передчасність заявлених позовних вимог до відповідача, позивач всупереч вимогам статті 77 КАС України не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність бездіяльності підтверджено належними та допустимими доказами. Відтак позов задоволенню не підлягає.

Зважаючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ).

Суддя В.В. Дмитрук