Справа № 569/5952/25
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5952/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 16 березня 2025 року поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Волинській області було складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень. Позивач не згоден з зазначеною постановою, зазначає, що не порушувала Правила дорожнього руху та просить зазначену постанову скасувати, а провадження закрити.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що притягнення особи про адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Лазерний вимірювач швидкості транспортного засобу TruCAM LTI 20/20 ТС 008357, в розумінні положень статті 251 КУпАП, може мати доказову силу в питанні встановлення факту перевищення транспортного засобу допустимої швидкості руху, проте таке можливо лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу.

Однак, такий лазерний вимірювач швидкості транспортного засобу TruCAM LTI 20/20 ТС 008357 не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції, що таким чином не дає змоги використовувати працівником поліції вимірювач швидкості транспортного засобу у такому режимі.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача Корнійчук І.А. 23.04.2025 надала суду відзив, в якому, зазначила, що позивачем дійсно було порушено ПДР, на доказ цього надала СD диск із записом правопорушення. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві зазначає, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі № 569/5952/25 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 4282884 від 16.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вимоги позивача вважають безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

16 березня 2025 року відносно позивача, ОСОБА_1 , поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Коропчук Яною Олегівною (далі поліцейський) було складено постанову про накладення адміністративного стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4282884 від 16.03.2025 за ч. 4 ст.122 КУпАП.

Підставою для винесення даної постанови стало те, що під час несення служби інспектором під час вимірювання швидкості лазерним приладом TruCamLTI 20/20 TC 008357 було виявлено факт порушення Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), а саме: 16.03.2025 о 13 год. 12 хв. на автомобільній дорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», с. Піддубці, 101 км. транспортний засіб MERCEDES-BENZGLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 (VIKTORIA) рухався в населеному пункті зі швидкістю 104 (сто чотири) км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 54 (п`ятдесятчотири) км/год.

Згідно п. 12.4. ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно, підставою зупинки вказаного транспортного засобу стало перевищення встановленого обмеження швидкості руху.

Поліцейський підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4. а) ПДР України.

Встановивши особу водія, ким виявилася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4. ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про проведення розгляду справи, щодо водія.

Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення, заявляти клопотання та знайомитись з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою адвоката та іншого фахівця в галузі права (мітка часу - 13 год. 19 хв. 13 сек.).

Після проведення розгляду справи було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4282884 від 16.03.2025 року, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови, копію постанови Позивач отримав на місці розгляду справи під підпис.

А отже, наведені вище твердження доводять правомірність дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а позивач подавши адміністративний позов не надав доказів на підтвердження своєї невинуватості.

Дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини у справі, суд встановив таке.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст.159 КАС України, відзив на позовну заяву є заявою по суті справи.

Як стверджується матеріалами справи, позивач з відзивом та доданими до нього доказами ознайомився та відповідь на відзив не подав.

Судом встановлено, що 16 березня 2025 року поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Коробчук Я.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4282884. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 о 13:12 год. в с. Піддубці Луцького району Волинської області, на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, керуючи автомобілем Mercedes-Benz GLE 350 д.н.з. НОМЕР_1 рухалася зі швидкістю 104 км/год, при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 54 км/год, чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.122 КУпАП.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 4 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до пункту 12.9.6 Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4,12.5,12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Основним обов`язком водія є бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (п. 2.3 «б»).

Таким чином, з огляду на обставини, які викладені в оскарженій постанові інспектора патрульної поліції та враховуючи об`єктивну сторону правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.4 ст.122 КУпАП, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, яке полягало у перевищенні швидкості більше 50 км/год.

Доводи позивача про те, що поліцейський не вправі використовувати пристрій TruCam в ручному режимі, оскільки він, на думку позивача, не передбачений законодавством, спростовується положеннями статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», які дозволяють застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Окрім цього, використання пристрою TruCam в ручному режимі не заборонено та, відповідно до правил застосування та сертифікатів відповідності, не суперечить вимогам по застосуванню приладів TruCam.

Посилання позивача на те, що дії поліцейського були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, спростовуються листом Департаменту патрульної поліції "Про використання лазерного вимірювача швидкості ТruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху" від 04.10.18 № 11299/41/2/02-2018 та листом ДП «Укрметртестстандарт» від 21.12.2020 № 28-10/139, відповідно до яких лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Судом встановлено, що різниця між зафіксованою швидкістю і допустимою швидкістю руху в населеному пункті 104 км/год - 50 км/год. = 54 км/год перевищує допустимі норми відхилення передбачені технічними характеристиками пристрою TruCam, а тому суд не приймає до уваги з посилання позивача про недостовірність визначення швидкості визначної даним пристроєм.

Норми використання та норми відповідності вимірювачів швидкості встановлені і ДСТУ 8809:2018 Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього рухуз функціями фото- і відеофіксування. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні,вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги.

Розділ 3 ДСТУ 8809:2018«Терміни та визначання понять», дає визначення приладам контролю, які за своєю конструкцією призначені для використання в ручному режимі.

Так, п.3.3 визначає, що стаціонарні прилади контролю це прилади контролю, які конструктивно створені для розміщення на елементах обладнання доріг або спеціально встановлених конструктивних елементах і призначені для роботи в автоматично мурежимі без безпосередньої участі оператора

П 3.5 визначає, що ручні прилади контролю це прилади контролю, які конструктивно створені для утримування вруках і мають в своєму складі пристрої прицілювання, органи ручного керування, дисплеї тощо і призначені для роботи при безпосередній участі оператора.

П 3.8 визначає, що лазерні вимірювачі швидкості це вимірювачі швидкості, що опромінюють цільові ТЗ лазернимиімпульсами в інфрачервоному діапазоні і визначають швидкість рухута/або просторово-часові параметри місцеположення ТЗ залежно відзміни відстані до ТЗ за період між лазерними імпульсами

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що прилад Tru CAM LTI 20/20 відноситься до категорії лазерних вимірювачів швидкості (відповідно до технічної документації та сертифікату відповідності).

Тому, твердження позивача про неправомірність використання приладу Tru CAM LTI 20/20 в ручному режимі є такими, які ґрунтуються виключно на припущеннях.

Згідно обставин справи 16.03.2025, поліцейським за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008357) о 13 год. 12 хв. було виявлено порушення ПДР України, а саме: водій транспортного засобу MERCEDES-BENZGLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 (VIKTORIA) рухався в населеному пункті с. Піддубці, 104 (сто чотири) км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 54 (п`ятдесят чотири) км/год.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «б» п. 2.3. ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.4. ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Так, відповідно до розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України, інформаційно вказівні знаки:

5.49 «Початок населеного пункту» - позначає найменування і початок забудовинаселеного пункту, в якомудіютьвимогицих Правил, щовизначають порядок руху в населених пунктах

5.50 «Кінець населеного пункту» позначає місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, щовизначають порядок руху в населених пунктах.

Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» - позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

З оглянутого судом листа про організацію дорожнього руху від 23.09.2022 № 12980/41/27/02-2022 вбачається , що перед населеним пунктом с. Піддупці на км. 100+020 праворуч км. 103+500 ліворуч автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», зокрема, на якій чітко вбачається, що дана автодорога від початку населеного пункту і до кінця (с. Піддупці), обладнана знаками з обох сторін 5.76 (Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху).

А отже, дані дорожні знаки є наявні при в`їзді в с. Піддубці, що дозволяє на даній ділянці автомобільної дороги контролювати та фіксувати швидкісний режим транспортних засобів.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується:

-Постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4282884 від 16.03.2025.

-Фотокартками photo_b2200_0316_131453 1, photo_b2200_0316_131453 2 з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008357 від 16.03.2025, з яких вбачається автомобіль Позивача і всі обставини по справі.

-Відеозаписом _b2200_0316_131453 з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008357 від 16.03.2025.

-Фотокартка (роздруківка) з веб-сайту GoogleMaps (координати місця адміністративного порушення).

-Відеозаписом export-03vc1 із технічного приладу з портативного відеореєстратора поліцейського від 16.03.2025.

З досліджених судом фотокарток вбачається, що оптичний приціл був направлений на транспортний засіб MERCEDES-BENZGLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 (VIKTORIA) та зафіксував його швидкість, що відразу і відображається на моніторі приладу, також на ній зазначені дата та час вимірювання швидкості, координати вимірювання, а саме кілометрова позначка, швидкісний режим, який дозволений і швидкість транспортного засобу, який зафіксований і номер технічного пристрою на який фіксується правопорушення, тому сумнівів стосовно перевищення швидкості транспортного засобу під керуванням позивача саме в зоні дії дорожнього знакунемає. Зокрема, можна чітко встановити геолокацію, на якій проводилось вимірювання швидкісного режиму автодорога Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», с. Піддубці, 101 км, яка включає в себе кілометрову позначку (км 100+020 праворуч та км 103+500 ліворуч), що свідчить про законність дій працівників поліції, адже дана автодорога на вказаній ділянці обладнана необхідними дорожніми знаками «5.49, 5.50», а вимірювання швидкісного режиму здійснювалось в зоні дії дорожніх знаків «5.76». Тому суд приходить до висновку, що позивач, рухаючись на власному транспортному засобі мав можливість побачити дорожній знак та знизити швидкість автомобіля до встановлених вимог.

Крім того, пристрій - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС008357 вказує систему географічних координат з кутовими величинами.Зазначаємо, що до матеріалів справи, було сформовано фотознімки з приладу TruCamLTI 20/20 № ТС008399 y, який містить посилання на географічні координатиширота 50°4528.36N і географічна довгота 25°2841.09E місця події, а саме вчинення адміністративного правопорушення Позивачем. А відтак зазначивши ці географічні координати в мережі інтернет на веб-сайті GoogleMaps слідує, що транспортний засіб позивача рухався в населеному пункті с. Піддубці, Волинської області, на автодорозі Н-22, це підтверджується роздруківкою сайту GoogleMaps.

З оглянутого відеозапису з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008357 слідує, що зафіксовані обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме даний транспортний засіб MERCEDES-BENZGLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 (VIKTORIA)дійсно перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 54 (п`ятдесят чотири) км/год.

Із змісту відеозапису технічного приладу з портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що було встановлено час та місце вчинення розглядуваного правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП, а також особу, яка його вчинила, ОСОБА_1 . Крім того, з даного відеозапису чітко вбачається, що поліцейський повідомив водія транспортного засобу MERCEDES-BENZGLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 (VIKTORIA), з якою швидкістю рухався його автомобіль, а саме 104 (сто чотири) км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 54(п`ятдесят чотири) км/год.. На відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського зафіксовано початок розгляду справи, оголошення особи, яка буде розглядати справу та проголошення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відтак, адміністративне стягнення застосовано поліцейським у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, а доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано.

Згідно з п.1 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи викладене вище та аналізуючи здобуті по справі докази, суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП є доведена, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції у Волинській області, адреса: 43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, .

Суддя Н.Г. Кучина