Справа № 198/130/25
Суддя: Гайдар І. О.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 198/130/25
провадження № 2-а/0198/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Довгопол О.М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мовчана О.В. (в режимі відеоконференції), представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Давидової О.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду с-ща Юріївка Павлоградського району Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діяв адвокат, звернувся до суду з позовом про скасування постанови головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності серії АВ № 00003094 від 22.11.2024 (з урахуванням заяви про уточнення вимог в частині серії постанови) та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 прийнято постанову, згідно з якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП, тобто у перевищенні належним ТОВ «ЛАН», керівником якого є позивач, транспортним засобом під час руху автомобільною дорогою встановлених законодавством габаритно-вагових норм, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Однак, ОСОБА_1 вважає, що постанова серії АВ № 00003094 від 22.11.2024 є незаконною та необґрунтованою, прийнятою без урахування всіх обставин, що мають значення для правильного розгляду та вирішення справи. На думку позивача, приймаючи оспорювану постанову, посадова особа Державної служби України з безпеки на транспорті дійшла передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення. Неправомірність оскаржуваної постанови пов`язує, зокрема, з тим, що відповідачем під час визначення перевищення гранично допустимих габаритно-вагових норм не було враховано технічні характеристики транспортного засобу, що рухався з напівпричепом-контейнеровозом.

На підставі викладеного представник позивача просила скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, закрити справу про адміністративне правопорушення та поновити строк звернення до суду, оскільки Маловіку С.В. стало відомо про накладення адмінстягнення тільки 18.02.2025, коли відповідні органи заблокували йому розрахункові рахунки в порядку примусового виконання постанови серії АВ № 00003094 від 22.11.2024.

Ухвалою суду від 05.03.2025 поновлено строк звернення до суду, а справу прийнято до розгляду.

Представник позивача адвокат Мовчан О.В. в судовому засіданні повністю підтримав поданий позов.

Представник відповідача Давидова О.С. заперечувала проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Зокрема, обґрунтовуючи свої доводи тим, що 01.11.2024 ОСОБА_1 як відповідальна особа підприємства допустив рух на автомобільній дорозі транспортного засобу «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху, ПДР), а саме, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.525 % (2.21 тони) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. При цьому вважала, що позивачем не доведено, що перевезення вантажу здійснювалось контейнером.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному судовому розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розв`язанні спорів за позовами на рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Крім того, при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити серед іншого опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Отже, рішення уповноваженого органу за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення має бути справедливим та обґрунтованим, тобто прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також містити всі визначені законодавством відомості.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (надалі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т.

Як видно, диспозиція вказаного пункту передбачає різні нормативи допустимої фактичної маси транспортних засобів для тягачів з напівпричепом та тягачів з напівпричепом (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Також зазначені параметри є відмінними в залежності від кількості осей тягача та контейнеровоза.

Таким чином, визначальними ознаками комбінованого транспортного засобу для цілей визначення параметрів максимальної фактичної маси є: кількість вісей у тягача та напівпричепа, наявність у напівпричепа ознак контейнеровозу, перевезення одного чи більше контейнера або ж змінного кузова при дозволеній максимальній довжині 13,716 метра.

Відповідно до ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 22.11.2024 виходить, що 01.11.2024 о 12 год. 05 хв. за адресою М-30, км 996+491, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальною особою за яким є ОСОБА_1 , який в свою чергу допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525% (2,21 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM 60, WAGA-WIM35, зав № 9.

Позивач заперечує правомірність оскаржуваної постанови в першу чергу з мотивів того, що відповідач не врахував факту руху тягача DAF модель XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з приєднаним спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом марки НПК С32363, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого обрахунок відсоткового значення перевищення нормативних параметрів, встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, був помилковим.

Судовим розглядом встановлено, що в якості даних транспортного засобу, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, у постанові від 22.11.2024 серії АВ № 00003094 зазначено: DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортний засіб НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем з повною масою 20 500 кг.

Окремо суд відмічає, що вказана постанова взагалі не містить жодних даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача, однак під час надання пояснень в судовому засіданні представник відповідача не заперечувала, що транспортний засіб DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався з причепом-контейнеровозом.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортний засіб НПК С3230, державний номерний знак НОМЕР_2 , є спеціалізованим напівпричепом н/пр-контейнеровозом (з пристроєм самовивантаження) з повною масою 43 000 кг.

З огляду на зазначене, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем безпідставно не враховано факт проїзду через пункт зважування не тільки транспортного засобу DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , а і приєднаного до нього напівпричепа-контейнеровоза.

При цьому, оскаржувана постанова не містить виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів. Так, згідно з позицією відповідача при обрахунку перевищення нормативних параметрів використано параметри, встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, саме для транспортних засобів та їх составів - фактична маса до 40 т.

Разом з тим, зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та причепу виходить, що тип причепу - спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз (з пристроєм самовивантаження), отже, згідно з п. 22.5 ПДР загальна допустима вага перевезення для контейнеровозів встановлена на рівні 42 т, а не 40 т як про це вказує відповідач, тому розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних.

У Додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Мінінфраструктури України від 27.09.2021 № 512, визначено формулу розрахунку відсотку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, зокрема:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де:

- Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

- Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно допункту 22.5 ПДР (16 т);

- Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях тонна або міліметр), та становить: для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ.

В оскаржуваній постанові у розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь. Також зафіксована загальна маса транспортного засобу 46 900 кг, загальна маса транспортного засобу, що виміряна з урахуванням похибки 42 210 кг.

Після розрахунку даних ваги транспортного засобу DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом контейнеровозом за вказаною формулою, з урахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, стає зрозумілим, що склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 132-1КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, оскільки відсутнє перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, адже виміряні вагові параметри транспортного засобу з урахуванням похибки (42 210 кг) не перевищували мінімального порогу у 5% для цілей застосування санкції цієї статті.

Суд також наголошує на тому, що у справі не перевіряється правомірність реєстрації згаданого напівпричепу як контейнеровоза, а так само не вирішується питання притягнення позивача до відповідальності за використання напівпричепу не для перевезення контейнерів.

Посилання на порушення позивачем вимог щодо експлуатації та маркування контейнерів є також безпідставними, оскільки це жодним чином не впливає на спірні правовідносини, у яких не вирішується питання відповідальності позивача за таке порушення. Окрім того, суд звертає увагу, що пункт 22.5 ПДР встановлює відповідні вагові обмеження щодо контейнеровозів, якими здійснюється перевезення не лише контейнерів, а й змінних кузовів.

Суд наголошує на тому, що, зважаючи на тип згаданого напівпричепу - контейнеровоз, відповідач не довів жодними достовірними доказами факту здійснення перевезення позивачем не контейнеру, а іншого вантажу.

Таким чином, постанова головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головні Т.С. серії АВ № 00003094 у справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Враховуючи все викладене вище, суд вважає, що посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не було дотримано принципів законності, об`єктивності, добросовісності та розсудливості, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 271, 272, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головні Т.С. від 22.11.2024 серії АВ № 00003094 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП.

Стягнути з Державної служби з безпеки на транспорті (адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення надіслати всім учасникам справи.

Повне рішення складено та підписано 12.05.2025.

Суддя І. О. Гайдар