Справа № 620/2678/25
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/2678/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

04.03.2025 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований у суді 06.03.2025), у якому просить:

скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі ГУ Нацполіції в Чернігівській області) від 17.02.2025 №263 в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції на капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №3 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУ Нацполіції в Чернігівській області;

скасувати наказ ГУ Нацполіції в Чернігівській області від 18.02.2025 №97о/с «по особовому складу» в частині звільнення його зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII);

поновити його на посаді інспектора взводу №3 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУ Нацполіції в Чернігівській області з 18.02.2025;

стягнути з ГУ Нацполіції в Чернігівської області на його користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18.02.2025 до дня поновлення на посаді;

постанову в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення позивача на посаді інспектора взводу №3 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області звернути до негайного виконання.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує на протиправність оспорюваних наказів відповідача, оскільки в його діях відсутній дисциплінарний проступок, а при здійсненні відповідачем процедури з`ясування обставин зазначених у наказі від 17.02.2025 № 263, останнім було допущено грубі порушення, через те, що технічний прилад «Алкофор 505» інв. номер 10143-0011, за допомогою якого позивач проходив тест на сп`яніння, мав явні несправності, а саме зазначена дата час, на дисплеї алкотестеру «Алкофор 505» не відповідала часу проведення тесту, а також технічної несправності термопринтеру, що унеможливило здійснити роздруківку результату, тест фіксувався за допомогою відеофіксації з зазначенням дати та часу проведення даного тесту. Також позивач зазначив, що жодними наявними документами в матеріалах розслідування не підтверджено, що 12.02.2025 був на чергуванні. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що з матеріалами службового розслідування, у тому числі з висновком та наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, він був ознайомлений не одразу, при цьому позивачу для ознайомлення було надано лише акт перегляду відеоматеріалів від 15.02.2025 без надання відеозаписів.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 11.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що аналізом зібраних в ході службового розслідування матеріалів, пояснень поліцейських, переглядом наданих у розпорядження дисциплінарної комісії відеозаписів, факт перебування 13.02.2025 капітана поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння знайшов своє об`єктивне підтвердження, а також у зв`язку із невиконанням законних наказів керівництва, неодноразову відмову капітана поліції ОСОБА_1 від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння (як за допомогою газоаналізатора, так і безпосередньо у медичному закладі), тим самим невжиття заходів щодо спростування чи/або підтвердження підозр, які були сприйняті керівництвом БПОП як підстави вважати його таким, що останній за сукупністю ознак перебуває у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби, порушення заходів безпеки при поводженні вогнепальною зброєю, дисциплінарна комісія також розцінює як негативну поведінку, що пов`язана насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до поліцейського під час здійснення службових функцій, особливо враховуючи специфіку виконання завдань підрозділу БПОП в умовах воєнного стану, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_1 , як працівник поліції відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII повинен запобігати вчиненню правопорушень, однак сам вчинив ряд порушень, що не лише суперечить призначенню та завданням правоохоронних інституцій, а й розхитує підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства, а також знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і чесно поводитися і бути прикладом у дотриманні законності, тому оскільки проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки, і тим більше, що вказані події відбулися під час воєнного часу, коли орган поліції переведений на особливий посилений режим роботи і працівники поліції зобов`язані бути ще більш відповідальними та дисциплінованими, у цьому випадку капітан поліції ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в ГУ Нацполіції в Чернігівської області на посаді інспектора взводу №3 роти №1 БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області.

Відповідно до витягу з наказу ГУ Нацполіції в Чернігівської області від 17.02.2025 №263 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, недотримання посадових (функціональних) обов`язків, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, пунктів 1, 2, 4, 6, 8, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII (далі Дисциплінарний статут Нацполіції), Присяги працівника поліції, вимог керівництва ГУ Нацполіції в Чернігівської області в Чернігівській області та Національної поліції України щодо неухильного дотримання службової дисципліни, у частині перебування у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби 13.02.2025, під час дії на території України воєнного стану, запровадженого відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на території Новгород-Сіверської міської територіальної громади, яка визначена районом ведення воєнних (бойових) дій відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки Головнокомандувача Збройних Сил України генерал-лейтенанта ОСОБА_2 від 03.01.2025 №5, невиконання усних законних наказів безпосереднього та прямого керівників про негайне повернення до визначеного місця несення служби та проходження огляду у медичному закладі з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також підпункту 6 пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70 (далі Інструкція № 70), у частині залишення без нагляду закріпленої вогнепальної зброї, тим самим вчинення дій, що дискредитують звання поліцейського, підривають довіру та авторитет Національної поліції України у очах громадськості, шляхом звільнення зі служби в поліції інспектора взводу № 3 роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУ Нацполіції в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що 13.02.2025 на розгляд керівництву ГУ Нацполіції в Чернігівської області подано рапорт командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції Віктора ТРІЩУКА від 13.02.2025 № 39/124/35/01/2025 про те, що 13.02.2025 інспектор взводу № 3 роти № 1 БІІОП (стрілецький) ГУ Нацполіції в Чернігівській області (далі - БПОП) капітан поліції ОСОБА_1 (0097556), перебував на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою повної, об`єктивної та всебічної перевірки обставин вказаної події, за даним фактом наказом ГУ Нацполіції в Чернігівській області від 13.02.2025 № 252 призначено службове розслідування та наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.02.2025 № 249 капітана поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено наступне.

На виконання шифротелеграми Національної поліції України від 18.01.2025 № 6221 дек, відповідно до Законів України «Про Національну поліцію», «Про оборону України», «Про національну безпеку України», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), Положення про ГУ Нацпоілції в Чернігівській області, затвердженого наказом Національної поліції від 06.11.2015 № 42 (зі змінами), бойового розпорядження Генерального штабу Збройних Сил України від 18.01.2025 № 1189, ОКП-КИЇВ. з метою виконання бойових (спеціальних) завдань, захисту державного суверенітету України та її територіальної цілісності у ході відсічі збройної агресії проти України, згідно наказу ГУНП в Чернігівській області від 19.01.2025 № 30 о/с дек, поліцейських БІІОП відряджено до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для виконання бойових (спеціальних) завдань, а саме: проведення стабілізаційних га контрдиверсійних заходів (з 19.01.2025 до особливого розпорядження (але не більше 180 діб).

13.02.2025, близько 19:00 год., керівництвом БПОП за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, виявлено інспектора взводу № 3 роти № 1 БПОП капітана поліції ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, котрий перебував на бойовому чергуванні в складі резерву контр диверсійної групи № 2.

З метою спростування або підтвердження стану алкогольного сп`яніння, капітану поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти перевірку за допомогою алкотестеру «Алкофор 505», інв. № 10143-0011, на що останній відмовився, що зафіксовано під відеозапис, який долучено до матеріалів службового розслідування.

У подальшому, командир БПОП підполковник поліції Тріщук В.М. віддав капітану поліції ОСОБА_1 усний наказ пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, та останнього було супроводжено до КПП «Новгород-Сіверська центральна міська лікарня», де о 20:15 год., капітан поліції ОСОБА_1 не виконав усний наказ командира підрозділу та відмовився від проходження медичного огляду (освідування) на стан сп`яніння, що підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.02.2025.

За результатами вищеописаного, старшим інспектором моніторингу та контролю БПОП майором поліції Гончаровим С.М., у присутності командира БПОП підполковника поліції ОСОБА_3 , командира взводу № 3 роти № 1 БПОП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 складено Акт про перебування на службі в стані (з ознаками) сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду (освідування) на стан алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (вих. № 40/124/35/01/2025 від 13.02.2025).

Зокрема, у Акті зазначено, що старшим інспектором моніторингу та контролю БПОП майором поліції Гончаровим С.М., запропоновано капітану поліції ОСОБА_1 , який перебуває на службі та у якого виявлено (виникла підозра) ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), з метою спростувати такі підозри, пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505», інв. № 10143-0011, та/або медичний огляд (освідування) у КИП Новгород-Сіверська ЦМЛ, на що останній відмовився.

У подальшому, під час виїзду на місце події поліцейських УГІ ГУ Нацполіції в Чернігівській області, в ході спілкування голови дисциплінарної комісії - т.в.о. начальника УГІ ГУ Нацполіції в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 із капітаном поліції ОСОБА_1 , останній погодився пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор 505», інв. № 10143-0011.

За результатами перевірки, яка проведена 14.02.2024 о 00:01 год., вміст парів алкоголю в видуваємому повітрі становив 0,55 проміле, що зафіксовано під відеозапис, який долучено до матеріалів службового розслідування.

Відповідно до Книги видачі й приймання озброєння БПОГІ (інв. № 36), 12.02.2025 капітан поліції ОСОБА_1 отримав закріплену за ним відповідно до наказу ГУНП від 25.11.2024 № 1554, вогнепальну зброю, а саме ПМ КЕ-2163-1990 р.в., АКМ ХО-ЗЗОЗ-1972 р.в., з набоями та додатковим БК

Опитаний командир роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , пояснив, що 13.02.2025, близько 15:10 год., рухаючись в службових справах, на службовому автомобілі «Тойота Хайлюкс», н.з. НОМЕР_1 по м. Новгород-Сіверський помітив чоловіка котрий йшов по вул. Воздвиженська одягнутий в штани кольору «мультікам», колір яких відповідає кольору форменого одягу БПОП (стрілецький) та курточці темного кольору, зовні схожого на інспектора взводу № 3 роти № 1 БПОП капітана поліції ОСОБА_1 , котрий на той час повинен був перебувати на чергуванні в складі резерву контрдиверсійної групи № 2. Розвернувши службовий автомобіль та проїхавши в напрямку руху вищезазначеного чоловіка, останній вже не перебував в полі зору. Рухаючись вулицею Воздвиженська, чоловіка зовні схожого на ОСОБА_1 виявлено не було. В цей час по даній вулиці йшла невідома жінка у котрої він спитав чи не помічала вона чоловіка, описавши його одяг, зріст, зовнішній вигляд. Жінка повідомила, що бачила та вказала приблизне розташування будинку, куди останній зайшов. Так як опитуваний мав брак часу в зв`язку з виконанням попередньо наданих команд командиром БПОП, опитуваний зателефонував командиру взводу № 3 роти № 1 БПОП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 та дав команду перевірити чи перебуває ОСОБА_1 на чергуванні, чи залишав самовільно місце чергування.

Близько 16:00 год. перетелефонував ОСОБА_4 та повідомив, що дійсно в будинку, куди вказала невідома жінка, перебував ОСОБА_1 в компанії свого знайомого, цивільного чоловіка. При цьому ОСОБА_1 перебував без своєї табельної та автоматичної зброї і боєкомплекту до неї, залишивши її без нагляду там, де повинен був здійснювати чергування. ОСОБА_4 додав, що дав команду ОСОБА_1 негайно рухатись до місця чергування та приступити до виконання бойового завдання.

Після розмови з ОСОБА_4 опитуваним було прийнято рішення негайно виїхати за адресою: м. Новгород-Сіверський, де визначено місце чергування ОСОБА_1 . Прибувши за вищевказаною адресою, близько 18:30 год., ОСОБА_1 виявлено не було, зброя вищезазначеного поліцейського, а саме: ПМ КЕ-2163, АКМ ХО-ЗЗОЗ та боєкомплект до неї знаходився у вільному доступі для інших поліцейських, котрі перебували на чергуванні. Зателефонувавши ОСОБА_1 , останній повідомив, що тільки виходить від знайомого та буде йти до місця чергування, проігнорувавши команду ОСОБА_4 щодо негайного повернення до місця чергування. За фактом вищезазначених подій опитуваний доповів командиру БПОП підполковнику поліції ОСОБА_3 . В ході телефонної розмови командир дав команду залишатися на місці, дочекатись ОСОБА_1 та повідомив, що приїде особисто.

Близько 19:00 год. за адресою: м. Новгород-Сіверський,повернувся ОСОБА_1 , та прибув командир БПОП ОСОБА_3 . Спільно з командиром при спілкуванні з ОСОБА_1 було помічено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп 'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), в свою чергу в розмові ОСОБА_1 не приховував факту спільного розпиття спиртних напоїв зі своїм знайомим, дані якого та адреси не назвав. На питання, чому самовільно залишив місце чергування, ОСОБА_1 відповіді не надав. За фактом підозри на перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання ОСОБА_3 було викликано старшого інспектора з моніторингу та контролю БПОП майора поліції Гончарова С.М., зброя та боєприпаси закріплені за ОСОБА_1 була вилучена та передана відповідальному за озброєння БПОП (стрілецький).

По приїзду останнього, близько 19:25 год., ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_1 пройти освідування на стан сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор 505», на що ОСОБА_8 відмовився.

Після цього, командир БПОП ОСОБА_3 віддав ОСОБА_1 усний наказ, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та ОСОБА_1 було супроводжено до КНП Новгород-Сіверська ЦМЛ, де о 20:15 год., ОСОБА_1 не виконав усний наказ командира БПОП та відмовився від проходження медичного огляду (освідування) на стан сп`яніння.

Так, як в діях ОСОБА_1 вбачались грубі порушення дисципліни та законності, командиром БПОП ОСОБА_3 негайно поінформовано керівництво ГУ Нацполіції в Чернігівській області та УГІ ГУНП в Чернігівській області.

Після лікарні, прийнято рішення супроводити ОСОБА_1 до штабу батальйону, де останній перебував до приїзду поліцейських УГІ. По приїзду представників УГІ ГУНП в Чернігівській області, 14.02.2025 близько 00:01 год. ОСОБА_1 погодився пройти тест на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Алкофор 505», вміст парів алкоголю в видуваємому повітрі становив 0,55 проміле. Чек драгер роздрукувати не було змоги, у зв`язку з неполадками термопринтеру. По закінченню заходів, ОСОБА_1 було супроводжено за місцем дислокації.

Опитаний безпосередній керівник капітана поліції ОСОБА_1 - командир взводу № 3 роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , надав аналогічні пояснення, в тому числі зазначив, що після того, як йому зателефонував старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , опитуваний одразу вийшов в напрямку, зазначеному ОСОБА_6 . Зайшовши до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено ОСОБА_1 в компанії свого знайомого, цивільного чоловіка. При цьому, ОСОБА_1 перебував без своєї табельної та автоматичної зброї і боєкомплектом до неї, залишивши її без нагляду там де повинен був здійснювати чергування. Був одягнутий у штани кольору «мультікам», куртка темно-зеленого кольору, тактичні берці кольору «кайот». Що саме робив ОСОБА_1 за вказаною адресою, опитуваний не уточнював, обстеження оселі не проводив, підозр щодо вживання ОСОБА_1 у цей час не виникло, при цьому ОСОБА_1 була дана команда негайно рухатись до місця чергування, а опитуваний пішов у службових справах, поінформувавши ОСОБА_6 .

Близько 20:00 год. опитуваного викликав ОСОБА_6 до КНП Новгород-Сіверська ЦМЛ, де він дізнався, що ОСОБА_1 повернувся на місце чергування не одразу, а лише о 19:00 год. з явними ознаками алкогольного сп`яніння. До медичного закладу останнього супроводили для проходження освідування на стан сп`яніння, де о 20:15 год. ОСОБА_1 не виконав усний наказ командира підрозділу про перевірку на стан сп`яніння, та відмовився від проходження даного освідування.

Командиром БПОП ОСОБА_3 була дана команда супроводити ОСОБА_1 до штабу батальйону, що він і виконав. Від лікарні до штабу ніде не зупинялись, нікуди не заїжджали. Так як за фактами вищезазначених подій було проінформовано керівництво ГУНП та УГІ ГУНП, опитуваний перебував з ОСОБА_1 в приміщенні штабу до приїзду представників УГІ.

Опитаний командир БПОП (стрілецький) ГУНГІ в Чернігівській області підполковник поліції ОСОБА_3 , підтвердив вищеописані обставини, та зазначив, що керівництвом БПОП стан дисципліни постійно тримається на контролі, до особового складу постійно доводяться вимоги про недопущення вживання алкоголю, дотримання правил поводження зі зброєю, тощо.

Опитаний старший інспектор моніторингу та контролю БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області майор поліції Гончаров Сергій Миколайович, підтвердив вищеописані обставини, та зазначив, що наступного дня, 14.02.2025, у післяобідній час, з метою перевірки особового складу БПОП на дотримання дисципліни та законності, за допомогою алкотестеру «Алкофор 505», інв. № 10143-0011, ним перевірено капітана поліції ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за результатами перевірки останній був тверезий. Чек драгер роздрукувати не було змоги, у зв`язку з неполадками термопринтеру. Під час зазначеного велась відеофіксація (відеозапис додав до свого пояснення).

На підтвердження зазначеного, майор поліції ОСОБА_7 надав у розпорядження дисциплінарної комісії відеозапис, який долучено до матеріалів службового розслідування.

Опитаний інспектор взводу № 3 роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУ Нацполіції в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_1 , пояснив, що 13.02.2025 на добовому чергуванні він не був, на протязі дня займався своїми справами. Близько 15 год. 13.02.2025 вийшов у напряму центру м. Новгород- Сіверський, при цьому свою табельну вогнепальну зброю - ПМ КЕ-2163-1990 р.в., з 2-ма магазинами та 16 набоями, АКМ ХО-ЗЗОЗ-1972 р.в. з 4-ма магазинами та 120-ма набоями, додаткове БК до автомата 7,62x39 в кількості 400 штук, залишив за місцем мешкання, за адресою: м. Новгород-Сіверський. У центрі міста зустрів наглядно знайомого на ім 'я ОСОБА_9 , котрий запропонував випити кави за його місцем мешкання (адреси не пам`ятає). Випивши кави, знайомий запропонував випити лікеру «ЄГЕРМЕЙСТЕР», якого вони випили 0,5 л. на двох. Оскільки даний напій має 37% обертів, від випитого опитуваний не сп`янів.

Близько 17:00 год. прийшов командир взводу та сказав опитуваному йти додому, однак він не послухав та лишився спілкуватись зі знайомим.

Повернувся близько 19 год., та в цей час його помітив командир батальйону ОСОБА_3 , котрий запідозрив, що опитуваний перебуває з ознаками алкогольного сп яніння. Опитуваному було запропоновано пройти перевірку на стан сп 'яніння за допомогою прибору «Алкофор», на що опитуваний відмовився. Після чого, командири відвезли його до Новгород-Сіверської ЦРЛ для проведення освідування на стан сп яніння, де він також відмовився від проходження перевірки, після чого було складено відповідний акт. Після цього він повернувся за місцем мешкання, а у подальшому, о 00 год. 14.02.2025 погодився на проходження перевірки на стан сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор», після проходження тесту вміст алкоголю, видихаємого у повітрі становив 0, 558 проміле.

Опитуваний додав, що в період з 17:00 год. 13.02.2025 по 00:01 год. 14.02.2025 спиртних напоїв не вживав. Про вчинене шкодує, зобов`язується не повторяти подібних вчинків у майбутньому.

Вивченням службової документації ЧРУП (за попереднім місцем несення служби ОСОБА_1 ) та БПОП (стрілецький) встановлено, що капітану поліції ОСОБА_1 неодноразово доведені під підпис вимоги наказу № 507 Нацполіції України, а також керівництва ГУ Нацполіції в Чернігівській області щодо дотримання дисципліни та законності, зокрема заборони вживання алкогольних напоїв, дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю, що підтверджується відповідними відомостями про ознайомлення.

Відповідно до службової характеристика капітана поліції ОСОБА_1 , останній за час служби в НПУ та в займаній посаді зарекомендував себе посередньо. Має недостатню для зразкової праці теоретичну підготовку при відносно значному досвіді роботи. Не в повній мірі володіє наказами, інструкціями та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність Національної поліції України. Не може добре організувати ефективне виконання поставлених завдань. Часто допускає помилки та прорахунки при організації та забезпеченні ведення результативної роботи. Допускає випадки халатного ставлення до своїх службових обов`язків. Службою не дорожить. Немає далекоглядності, не завжди передбачає наслідки рішень, що приймає. Морально не стійкий. Іноді не вистачає скромності, допускає некоректні поступки по відношенню до товаришів по службі та керівництва. Не додержується вимог дисципліни, допускає дисциплінарні порушення. У колективі користується низьким авторитетом серед колег.

В ході дослідження попередньої поведінки ОСОБА_1 та його ставлення до виконання посадових обов`язків, дисциплінарною комісією встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 у період 2021-2023 років 4 (чотири) рази притягувався до різного виду дисциплінарної відповідальності, з яких у двох випадках дисциплінарні стягнення були пов`язані саме з невиконанням наказів керівників про прибуття до місця несення служби.

Моніторингом ІКС ІГІНГІ Національної поліції України встановлено, що у 2024 році ОСОБА_1 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а також фігурував як правопорушник за скаргою гр. ОСОБА_10 , СО ЧРУП № 53147 від 26.09.2024 (кидав каміння у вікна, ймовірно у стані алкогольного сп`яніння).

Наказом ГУ Нацполіції в Чернігівській області від 17.02.2025 № 263, інспектора БПОП (стрілецький) ГУНГІ в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0097556) притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарний наказ ГУ Нацполіції в Чернігівській області від 17.02.2025 № 263, яким інспектора БПОП (стрілецький) ГУ НГІ в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0097556) притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, реалізовано шляхом видання наказу ГУ Нацполіції про звільнення позивача від 18.02.2025 року № 97 о/с.

ОСОБА_1 , вважаючи протиправними накази відповідача від 17.02.2025 № 263, яким інспектора БПОП (стрілецький) ГУ НГІ в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0097556) притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, та наказ ГУ Нацполіції від 18.02.2025 року № 97 о/с про його звільнення, звернувся до суду з цим позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша статті 17 Закону № 580-VIII).

Відповідно частини першої статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу вимог пунктів 1-3 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно із частинами першої, другої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Нацполіції передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту Нацполіції).

Відповідно до частин першої четвертої статті 4 Дисциплінарного статуту Нацполіції наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.

Згідно із частинами першою та другою статті 5 Дисциплінарного статуту Нацполіції поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила етичної поведінки поліцейських), з вимогами яких, згідно з пунктом 4 розділу І, особу ознайомлюють під час прийняття на службу до поліції.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

За приписами частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту Нацполіції за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту Нацполіції).

Конституційний Суд України в рішенні від 31.03.2015 № 1-рп/2015 указав, що «складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано» (друге речення абзацу першого підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Принцип юридичної визначеності означає, що «обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки» (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29.06.2010 № 17-рп/2010). Для цього принцип юридичної визначеності «вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності» (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2017 № 2-р/2017).

Приписами частин першої та третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Нацполіції передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно частин першої-четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту Нацполіції службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята статті 14 Дисциплінарного статуту Нацполіції).

Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту Нацполіції службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Згідно частин першої-восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту Нацполіції у висновку за результатами службового розслідування, зокрема, зазначаються: підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналіз положень Дисциплінарного статуту Нацполіції дають підстави для висновку, що службове розслідування проводиться з метою виявлення причин та умов, що стали підставою для проведення службового розслідування, ступеня вини особи.

Питання про наявність підстав для накладення на особу рядового і начальницького складу дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

У цьому випадку, вирішення питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях.

Передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється Дисциплінарним статутом, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Суд звертає увагу, що положення статей 8, 18 Закону № 580-VIII покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 815/2527/15, від 13.08.2020 у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020 у справі № 2140/1341/18.

В пункті 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно до абзацу 6 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено, зокрема, перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

За встановленими обставинами, позивач ознайомлений з вимогами про заборону перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння, а відносно таких працівників буде прийматися безальтернативне рішення - звільнення із служби в Національній поліції України.

До того ж, відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року № 70 (далі - Інструкція № 70), кожен поліцейський повинен знати та точно виконувати встановлені цією Інструкцією заходи безпеки при поводженні зі зброєю та боєприпасами.

Згідно із підпунктом 6 пункту 10 Розділу І Інструкції № 70 категорично забороняється залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам.

Суд враховує, що дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довір`я когось, приниження честі, гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, дисциплінарна комісія вважає, що поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені в наведених вище нормах права.

Отже, під вчинками, що дискредитують звання працівника Нацполіції та власне органи Національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою поліції у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи Національної поліції України.

До таких вчинків, слід віднести, зокрема: систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояви жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби, тощо.

Матеріалами справи, зокрема, результатами перевірки 14.02.2024 о 00:01 год з використанням приладу «Алкофор-505», інв. № 10143-0011 підтверджується, що позивач перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння, вміст парів алкоголю в видуваємому повітрі становив 0,55 проміле, що зафіксовано під відеозапис, який долучено до матеріалів службового розслідування.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що під час обстеження не вірно визначено час обстеження, з огляду на те, що висновком службового розслідування встановлено на підставі відеофайлу формату mp4, розміром 30158 КБ, тривалістю 0:02:23 хв, що на ньому зафіксовано, як в ході спілкування голови дисциплінарної комісії - т.в.о. начальника УГІ ГУ Нацполіції в Чернігівській області капітана поліції Музиченка Б.В. із капітаном поліції ОСОБА_1 , останній погодився пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор 505». За результатами перевірки, яка проведена 14.02.2024 о 00:01 год., вміст парів алкоголю у видуваємому повітрі становив 0,558 проміле, після чого капітан поліції ОСОБА_1 підтвердив вживання алкогольних напоїв 13.02.2025

Тому, недоліки приладу «Алкофор 505», на які позивач посилається у позовній заяві, а саме зазначені дата та час на дисплеї алкотестеру «Алкофор 505» не відповідала часу проведення тесту, а також технічної несправності термопринтеру, що унеможливило здійснити роздруківку результату, не спростовують факту перебування позивача в стані алкогольного сп`янінні під час несення служби, що було підтверджено показниками цього приладу під час проходження тесту, який фіксувався за допомогою відеофіксації з зазначенням дати та часу його проведення.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що він не перебував 13.02.2025 на службі, оскільки відповідно до інформації, наданої керівництвом БПОП (лист від 14.02.2025 вих. 42/124/35/01/2025) судом встановлено, що відповідно до графіку чергувань особового складу БПОП (з виконання бойових (спеціальних) завдань, здійснення заходів з Національної безпеки і оборони, відбиття та стримування збройної агресії) на 13.02.2025, інспектор взводу № 3 роти № 1 БГ1ОП капітан поліції ОСОБА_1 перебував на бойовому чергуванні в складі резерву контрдиверсійної групи № 2 (резерв групи створюється для посилення підрозділів на загрозливих напрямках та виконання інших завдань, як правило, силою до взводу).

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідачем під час проведення службового розслідування також було врахована службову характеристику позивача, а також те, що капітан поліції ОСОБА_1 у період 2021-2023 років 4 (чотири) рази притягувався до різного виду дисциплінарної відповідальності, з яких у двох випадках дисциплінарні стягнення були пов`язані саме з невиконанням наказів керівників про прибуття до місця несення служби, двічі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, а також фігурував як правопорушник за скаргою гр. ОСОБА_10 , СО ЧРУП № 53147 від 26.09.2024.

Таким чином, виходячи з правового регулювання спірних відносин, та встановлених у справі обставин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції.

Отже, перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння, невиконання законних наказів керівництва, неодноразову відмову капітана поліції ОСОБА_1 від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння (як за допомогою газоаналізатора, так і безпосередньо у медичному закладі), тим самим невжиття заходів щодо спростування чи/або підтвердження підозр, які були сприйняті керівництвом БПОП як підстави вважати його таким, що останній за сукупністю ознак перебуває у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби, порушення заходів безпеки при поводженні вогнепальною зброєю, суд розцінює як негативну поведінку, що пов`язана насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до поліцейського під час здійснення службових функцій, особливо враховуючи специфіку виконання завдань підрозділу БПОП в умовах воєнного стану.

Таким чином, оскільки проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки, і тим більше, що вказані події відбулися під час воєнного часу, коли орган поліції переведений на особливий посилений режим роботи і працівники поліції зобов`язані бути ще більш відповідальними та дисциплінованими, у цьому випадку капітан поліції ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Оцінюючи вищезазначене, обставини, викладені у висновку службового розслідування, матеріали службового розслідування та вказані вище правові норми, суд вважає, що в діях позивача наявні ознаки вчинення порушення як службової дисципліни, так і присяги поліцейського, що є порушенням Закону № 580-VIII, та Дисциплінарного статуту Нацполіції, тобто скоєно вчинок, що дискредитує звання поліцейського Національної поліції України.

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Марія ДУБІНА