Справа № 175/18999/24
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/211/74/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 травня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду в місті Кривий Ріг адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме постанови № 492 від 02.12.2024 року за ст. 210-1 ч. 3 КупАП про накладення штрафу в розмірі 17000 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова № 492 від 02.12.2024 р. про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн.

02 грудня 2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винесена постанова № 492, вих.№ 11/7289 від 02 грудня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вказаної постанови: засобами поштового зв`язку AT Укрпошта військовозобов`язаному ОСОБА_1 , була надіслана повістка № 718468 від 18.10.2024 року, керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Дата явки 31.10.2024 року. За викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП.

До відділу № 1 Краматорського РУП ГУНП 26.11.2024 року за вих.№Е-153151 направлено звернення щодо доставления громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 26.11.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 . Доставлен працівниками поліції. Складено протокол № 492 ч.З ст.210-1 КУпАП.

Військовозобов`язаного ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн.

Оскаржувана постанова № 492 від 02 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. З ст. 210-1 КУпАП винесена з грубим порушенням Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: за відсутності факту адміністративного правопорушення; без з`ясування обставин справи; за відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, невірно зазначені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, і з цих підстав підлягає скасуванню.

Вимог законодавства відповідачем дотримано не було, оскільки:

26.11.2024 головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 протокол про адміністративне правопорушення № 492, за ознаками ч. З ст. 210-1 КУпАП, зі змісту якого слідує, що засобами поштового зв`язку AT Укрпошта військовозобов`язаному ОСОБА_1 , була надіслана повістка № 718468 від 18.10.2024 року, керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Дата явки 31.10.2024 року. За викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП.

Позивач був не згоден з тим, що відносно нього, за відсутності його вини, складається протокол про адміністративне правопорушення, оскільки жодного виклику до другою відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , він ані через оповіщення від AT Укрпошта ні по телефону, ні поштовою скринькою, ні фактично, або іншим шляхом та від інших осіб - не отримував. Про повістку він дізнався 26.11.2024 від працівників поліції. Про що значив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Позивач надав пояснення, про те що задеклароване місце свого проживання він не змінював, тому якщо йому і була вислана повістка, у відповідача було кілька способів щоб йому про це повідомити.

На. прохання позивача падати докази підтвердження направлення йому виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та підтвердження що він про це був належним чином повідомлений, суб`єктом складення протоколу було відмовлено .

В матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної шдповідальності за ч. З ст. 210-1 КУпАП, відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 повістки, чи відмови від її отримання.

Про відсутність зазначених доказів свідчить графа протоколу «Додатки до протоколу».

Відповідач у фабулі правопорушення зазначає, що повістка надіслана засобами поштового зв язку АТ Укрпошта. Про те матеріали справи не містять доказів що вона була надіслана рекомендованим поштовим відправленням, з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу проживання позивача, матеріали на підставі яких уповноважена особа АТ Укрпошта/інша особа на яку було покладено обов`язок доставити ОСОБА_1 поштове відправлення, прийшла до висновку про його відсутність за задекларованим місцем проживання. Крім того в оскаржуваній постанові вказана неправильна дата народження позивача.

Ухвалою суду від 18.03.2025 року позовну заяву було прийнято до провадження суду та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

02.04.2025 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився з позовними вимогами та вважав їх необґрунтованими, 04.12.2024 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При складанні протоколу військовозобов`язаний ОСОБА_1 ознайомившись з Протоколом, був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками визначеними у ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП, під особистий підпис.

Відповідно до протоколу правопорушнику-військовозобов`язаному доведено, що розгляд справи відбудеться у 10,00 годині 10.12.2024 за вказаним адресом, про що складено відповідний акт.

Будучі ознайомленим про час, дату і місце розгляду справи ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходило.

Відповідно до складеного Протоколу визначено що, справу буде розглянуто у визначений час та день. Клопотань, заяв з приводу відкладення та/або перенесення розгляду справи від правопорушника не надходило.

10.12.2024 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Копію постанови правопорушником отримано особисто 11.12.2024.

Військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Звертаю увагу суду що вказаний обов`язок військовозобов`язаних громадян, щодо уточнення адреси проживання, номеру засобів зв`язку, адреси електронної пошти обумовлено сааме відсутністю можливості отримати держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до Протоколу та Постанови за адміністративною справою визначено: зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).»

Тобто Законом визначено обов`язок: уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані

А також порядок та спосіб виконання обов`язку: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет.

Позивач не з`явився за повісткою та не оновив (уточнив) дані, а тому оскаржувана постанова вмотивована та законна.

24.03.2025 року позивачем надано відповідь на відзив, згідно чого позивач вказує, що позивач оскаржує постанову № 492 від 02.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за якою йому інкриміновано, що засобами поштового зв`язку АТ Укрпошта військовозобов`язаному ОСОБА_1 була надіслана повістка № 718468 від 18.10.2024 року, керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Дата явки 31.10.2024 року. За викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився.

В той час, за текстом відзиву на позовну заяву, сформованого в системі Електронний суд 20.03.2025, заперечення відповідача грунтуються про те, що ніби то ОСОБА_1 протягом 60 днів (з 18.05.2024 по 17.07.2024) адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані не уточнив (не оновив).

Що не є предметом судового розгляду у справі № 175/18999/24, та не відповідає дійсності, оскільки в додатках до відзиву відповідачем надано роздруківку з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в якій викладено інформацію про те, що такі дані ОСОБА_1 було уточнено вчасно 20.06.2024.

Згідно з п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Аналізуючи вищевказану норму в контексті обставин цієї справи, необхідно звернути увагу на те, що оскільки повістку № 718468 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка) є день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Відповідачем до відзиву долучено копію матеріалів адміністративної справи № 492 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Із копії поштового конверту та довідки про причини повернення/досилання (наявні в матеріалах вказаної наданої адміністративної справи № 492) слідує, що поштове відправлення № 558 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_1 . На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток АТ «Укрпошта" "Druzhkvka 7 6 Donetskoi» із зазначенням дати - 07 листопада 2024 року.

За наданим відповідачем трекінгом АТ «Укрпошта» за відстеженням поштового відправлення № 558, наявна інформація, що поштове відправлення: прийнято 22.10.22024 у м. Києві, прибуло до Відділення 84207 м. Дружківка 25.10.2024; повернення Відправнику - Відсутність адресата за вказаною адресою 07.11.2024.

Враховуючи вищенаведене - днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання є 07 листопада 2024 року, оскільки саме у цей день поштове відправлення № 558 було повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Натомість, повісткою № 718468, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснено виклик ОСОБА_1 на 31 жовтня 2024 року об 11:00 год за адресою: АДРЕСА_2 , для уточнення даних, при ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка).

Таким чином, поштове відправлення № 558 повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка) лише 07 листопада 2024 року, тобто через тиждень, від дня 31 жовтня 2024 року, який був визначений для явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка).

Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 ОСОБА_1 вважається належно оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) лише 07 листопада 2024 року. Тому не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зазначення начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 у оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка), 31 жовтня 2024 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) для уточнення даних.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка), на 31 жовтня 2024 року, ним не було порушено абз. 1 ч.1 та абз. 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача, за відсутності у ОСОБА_1 умислу на порушення законодавства про мобілізацію, як обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст.210-1 КУпАП, були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорущення.

Суд дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому, відповідно ч.1,2 ст.77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідност. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, відповідно ч. 3ст. 210-1 КУпАПза вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11ст. 1Закону України «Про оборону України`особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюдненоУказ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ч. 1ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду

Зокрема, згідно ч. 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Пунктом 27 Порядку № 560 передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до абзацу 18 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Суд встановив, що начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова № 492 від 02.12.2024 р. про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн.

02 грудня 2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винесена постанова № 492, вих.№ 11/7289 від 02 грудня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вказаної постанови: засобами поштового зв`язку AT Укрпошта військовозобов`язаному ОСОБА_1 , була надіслана повістка № 718468 від 18.10.2024 року, керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Дата явки 31.10.2024 року. За викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП.

До відділу № 1 Краматорського РУП ГУНП 26.11.2024 року за вих.№Е-153151 направлено звернення щодо доставления громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 26.11.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 . Доставлен працівниками поліції. Складено протокол № 492 ч.З ст.210-1 КУпАП.

Військовозобов`язаного ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн.

Так, повістку № 718468 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка) є день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Відповідачем до відзиву долучено копію матеріалів адміністративної справи № 492 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Із копії поштового конверту та довідки про причини повернення/досилання (наявні в матеріалах вказаної наданої адміністративної справи № 492) слідує, що поштове відправлення № 558 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_1 . На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток АТ «Укрпошта" "Druzhkvka 7 6 Donetskoi» із зазначенням дати - 07 листопада 2024 року.

За наданим відповідачем трекінгом АТ «Укрпошта» за відстеженням поштового відправлення № 558, наявна інформація, що поштове відправлення: прийнято 22.10.22024 у м. Києві, прибуло до Відділення 84207 м. Дружківка 25.10.2024; повернення Відправнику - Відсутність адресата за вказаною адресою 07.11.2024.

Враховуючи вищенаведене - днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання є 07 листопада 2024 року, оскільки саме у цей день поштове відправлення № 558 було повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Натомість, повісткою № 718468, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснено виклик ОСОБА_1 на 31 жовтня 2024 року об 11:00 год за адресою: АДРЕСА_2 , для уточнення даних, при ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка).

Таким чином, поштове відправлення № 558 повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка) лише 07 листопада 2024 року, тобто через тиждень, від дня 31 жовтня 2024 року, який був визначений для явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка).

Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 ОСОБА_1 вважається належно оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка) лише 07 листопада 2024 року. Тому не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зазначення відповідачем, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка), 31 жовтня 2024 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) для уточнення даних.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Дружківка), на 31 жовтня 2024 року, ним не було порушено абз. 1 ч.1 та абз. 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача, за відсутності у ОСОБА_1 умислу на порушення законодавства про мобілізацію, як обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст.210-1 КУпАП, були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорущення.

Крім того, відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин,установлених підчас розглядусправи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Процедура складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачені до статями 210, 210-1, 211, 235, 257, 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), визначено Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 (далі Інструкція).

Так Інструкція визначає, що у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і сутьадміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (п.3 Інструкції).

Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення. Матеріали справи про адміністративнеправопорушення подаютьсяуповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно достатті 283КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (пункти 8-10 Інструкції).

Отже, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно достатті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

В протоколі та в оскаржуваній постанові неправильно вказана дата народження позивача, що є порушенням вимог до складання протоколу та самої постанови.

Крім того, суд зазначає, що в разі вчасного оновлення даних, неявка позивача по повістці за викликом для уточнення даних не може бути підставою для покладення на позивача адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за порушення вимог ч. 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», ст.17Закону України«Про оборону»,п.21,24 Порядку проведення призову громадянна військову службу підчас мобілізаціїна особливий період, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року.

В матеріалах справи наявна інформаційна довідка з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в якій викладено інформацію про те, що ОСОБА_1 було уточнено дані вчасно 20.06.2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не доведена.

В п. 30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

А тому суд відповідно ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1КУпАП.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 917/1307/18, розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожноїсторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Крім того, в п.30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд, з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову № 492 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 02 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 закрити на підставі п.1 ч. І ст. 247 КУпАП, у зв' язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.05.2025 року.

Суддя: Н. О. Сарат