Справа № 640/15668/22
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 травня 2025 року м. Київ Справа №640/15668/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І. І., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача Кирилюка Є.С. про залишення без розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язати вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної Поліції у м. Києві від 05 серпня 2022 року №702 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Святошинського УП ГУНП у м. Києві» в частині звільнення дільничного офіцера поліції сектору превенцїї відділу поліції №2 з обслуговування жилого масиву «Південна Борщагівка» Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_1 (0059742) зі служби в поліції;

2) визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної Поліції у м. Києві від 15 серпня 2022 року №1274 о/с «По особовому складу» щодо звільнення дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 з обслуговування жилого масиву «Південна Борщагівка» Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_1 (0059742) зі служби в поліції;

3) поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 з обслуговування жилого масиву «Південна Борщагівка» Святошинського УП ГУНП у м. Києві;

4) стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середню заробітну платню за час вимушеного прогулу, починаючи з 16 серпня 2022 року по день поновлення на роботі.

22.09.2022, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі із визначенням порядку розгляду за ст.ст. 257, 262 КАС України.

07.07.2023, ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято до провадження адміністративну справу № 640/15668/22 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

12.04.2025, ухвалою суду задоволено клопотання Головного управління Національної поліції у м. Києві; перейти до розгляду адміністративної справи за правилами загального позовного провадження та призначено проведення у справі підготовчих дії.

Представником відповідача Кирилюком Є.С. подано до суду (10.12.2024) клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду із вказаним позовом.

Представником позивача Захаревич Р.В. подано до суду (ЕС 05.03.2025) заяву про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення строку.

15.04.2025, в ході проведення підготовчих дій у справі, за участю представника позивача Захаревич Р.В. та представника відповідача Кирилюка Є.С. судом ухвалено на місці завершити розгляд поданого представником відповідача клопотання про залишення позову без розгляду, у порядку письмового провадження.

Відповідно, вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, враховуючи подану представником позивача заяву про поновлення строку звернення до суду, суддя зазначає наступне.

Представник відповідача у своєму клопотанні про залишення даного позову без розгляду вказує на положення ч. 5 ст. 122 КАС України, на правові висновки Верховного Суду викладені, серед інших вказаних, у постановах від 22.07.2020 у провадженні № К/9901/13509/20, від 08.02.2023 у справі №120/7567/22, від 28.03.2024 у справі № 420/22052/23, наполягає на п. 4 ст. 31 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України та відмічає, що із першим наказом Головного Управління Національної Поліції у м. Києві від 05 серпня 2022 року №702 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Святошинського УП ГУНП у м. Києві» позивач ознайомлений 09.08.2022, та із другим наказом від 15 серпня 2022 року №1274 о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції, ОСОБА_1 був ознайомлений 17.08.2022, що підтверджується розпискою та листком ознайомлення у справі. Відтак, враховуючи визначеного законодавством 15-ти денного строку на оскарження в судовому порядку спірних наказів, останнім днем звернення до суду із даним позовом для позивача є 01 вересня 2022 року, а позов було подано до суду 13.09.2023.

Представник позивача в поданій до суду заяві просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення із даним позовом покликаючись на правові висновки Верховного Суду України, викладені у судових рішеннях від 13.09.2006 у справі № 6-26370кс04 та від 15.10.2013 у справі №21-240а13 щодо початку перебігу строку звернення до суду, Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, а також на постанову Верховного Суду від 20.09.2023 у справі №560/6732/22, зазначає, що відповідно до витягу із наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2022 № 254 позивача було мобілізовано до військової частини НОМЕР_1 для захисту Батьківщини, про що було зазначено позивачем у позовній заяві та додано відповідні докази до позову, що і стало об`єктивною поважною причиною тобто непереборною обставиною, що перешкодило вчасному зверненню з адміністративним позовом. Представник просить суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

Суддя вважає необхідним врахувати та зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року № 2123-IX, який набув чинності 01.05.2022, доповнено Дисциплінарний статуту Національної поліції України розділом V, яка зокрема статтею 31 визначає окарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану.

Так, згідно частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Суддя зазначає, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут Національної поліції України.

При цьому за наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).

У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.

Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.

Відповідно, у даній справі застосуванню підлягає Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення, а саме положення частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту, які передбачають оскарження відповідних наказів у 15-ти денний термін з дня ознайомлення з відповідним наказом.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 08 лютого 2023 року у справі №120/7567/22, від 31 жовтня 2023 року у справі №400/5692/22, від 31 жовтня 2023 року у справі №340/4394/22, від 30 листопада 2023 року у справі №500/1224/23, від 28 березня 2024 року у справі № 420/22052/23, від 27 червня 2024 року у справі № 580/11912/23.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 вказала:

"... правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду".

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, так, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Разом з тим в контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суддя враховує також правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.

У справі "Bellet v. Fгаnсе" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За даною справою спірні правовідносини виникли у зв`язку із застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та реалізації застосованого стягнення у вигляді звільнення.

Так, спірним наказом Головного Управління Національної Поліції у м. Києві від 05 серпня 2022 року №702 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Святошинського УП ГУНП у м. Києві» щодо ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, із яким позивач ознайомлений 09.08.2022 під підпис згідно наявного у справі листа ознайомлення (а.с.53, том І).

Спірним наказом Головного Управління Національної Поліції у м. Києві від 15 серпня 2022 року №1274 о/с «По особовому складу» за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв?язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву "Південна Борщагівка) Святошинського управління поліції, 16 серпня 2022 року звільнено зі служби в поліції. ОСОБА_1 ознайомлений із вказаним наказом 17.08.2022, що підтверджується наявною у справі розпискою (а.с. 49, том І).

Відповідно до наявного у справі витягу із наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2022 № 254 ОСОБА_1 було мобілізовано до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), що відображено також у військовому квитку серії НОМЕР_2 , наданого до справи позивачем (а.с. 16-21, том І).

Вказаний позов подано до Окружного адміністративного суду міста Києва 19.09.2022, що підтверджується відбитком штемпеля суду на позовній заяві.

Вказані обставини та факти не викликають суперечностей у сторін та відповідно підтверджені наданими до справи доказами.

Суддя зазначає також, що у відповідності до ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За ч. 1, ч. 5 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

Відтак, вбачається, що строк звернення до суду у позивача щодо наказу від 05.08.2022 №702 розпочав свій перебіг - з 06.08.2022 (з наступного дня за днем ознайомлення зі спірним наказом) та сплинув - 22.08.2022, щодо наказу від 15.08.2022 №1274 о/с - з 18.08.2022 (з наступного дня за днем ознайомлення зі спірним наказом) та сплинув - 01.09.2022. Позов подано до суду 19.09.2022.

Та, враховуючи обставини у справі, які підтверджені належними і достатніми доказами, ст. 6 Конвенції, ст. 55 Конституції України, мобілізацію позивача до лав ЗСУ 01.09.2022, суддя визнає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом та вважає необхідним поновити строк звернення до суду.

Доводи сторін суддя враховує в частині що узгоджуються із предметом спору, обставинами справи, застосованим законодавством і судовою практикою. Решта доводів та обґрунтувань суддя визнає безпідставно застосованими сторонами та такими що не потребують надання оцінки суду.

Відповідно, враховуючи вищезазначене, суддя залишає без задоволення клопотання представника відповідача за необґрунтованістю.

Керуючись статтями 118, 120, 180, 240, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача Кирилюка Є.С. про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без задоволення.

Заяву представника позивача Захаревич Р.В. - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 із даним позовом та поновити строк на звернення до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправними та скасування наказів Головного Управління Національної Поліції у м. Києві від 05 серпня 2022 року №702 та від 15 серпня 2022 року №1274 о/с.

Продовжити проведення підготовчих дій у справі № 640/15668/22 та призначити підготовче судове засідання на 02 червня 2025 року о 09:30 год., яке відбудеться в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 1-й під`їзд, 6-й поверх).

Ухвалу суду надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Войтович І. І.