Справа № 420/6308/25
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6308/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом акціонерного товариства ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ113373 від 08.10.2024 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що водій транспортного засобу RENAULT MAGNUM, держ. номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», не повинен бути забезпеченим індивідуальною контрольною книжку водія, відповідно до Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом МТЗУ від 07.06.2020 № 340, на підставі наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату. В свою чергу, АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» не здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами в розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та не є суб`єктом правопорушення по даній справі, оскільки у Позивача відсутній такий вид економічної діяльності, як перевезення вантажів. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В Акті про проведення перевірки вказано порушення Позивачем 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідно до ст. 48 зазначеного Закону, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. При цьому статтею 48 цього Закону не передбачено обов`язкову наявність у водія індивідуальної контрольної книжки водія. Відповідно до п. 15 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого Кабінетом Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; …додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; …виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (надалі Правила перевезень вантажів) визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників. Системний аналіз положень Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил перевезення вантажів дає підстави для висновку про те, що перевізником вантажів є суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами, з метою отримання прибутку з цього виду діяльності. Тобто, однією з визначальних обставин є мета фактичного використання автомобіля для перевезення вантажів з метою отримання прибутку. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців основним видом діяльності АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є розподілення електричної енергії. Окрім цього, видами економічної діяльності АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» також є: професійно-технічна освіта, діяльність у сфері інжинірингу, будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій тощо. Отже, Позивач не є перевізником вантажів в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил перевезення вантажів.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що статтею 18 Закону № 2344-III визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством. В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин. Згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ. Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка або графі змінності водіїв, які відображають відомості про тривалість змінного періоду керування. Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена. Транспортний засіб позивача був обладнаний аналоговим тахографом - позивачем вказаний факт не заперечується, у зв`язку з чим, облік режиму праці та відпочинку має здійснюватись з використанням тахографа. Проте водієм транспортного засобу тахокарти (щоденні реєстраційні листи) не використовувались, у зв`язку з чим, посадовою особою Укртрансбезпеки було запитано про інший альтернативний спосіб обліку робочого часу та часу відпочинку водія - графік змінності водіїв або індивідуальну контрольну книжку. Статтею 48 Закону № 2344-III обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Законодавством про автомобільний транспорт передбачено обов`язок перевізника забезпечувати дотримання умов праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, для дотримання яких, у випадку необладнання транспортного засобу тахографом, передбачено необхідність ведення індивідуальної контрольної книжки водія або графіку змінності водіїв. З аналізу наведених приписів законодавства слідує, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу саме у разі обладнання транспортного засобу тахографом. В свою чергу, у випадку, коли транспортний засіб не обладнаний тахографом, водій повинен мати при собі індивідуальну контрольну книжку водія. посилання позивача на ненадання послуг з перевезення, а здійснення перевезення для власних потреб не спростовує факт вчиненого порушення, оскільки норми чинного законодавства не пов`язують наявність обов`язку дотримання встановлених законодавством вимог щодо режиму праці і відпочинку водія, саме з наданням послуг з перевезення. Натомість чинним законодавством передбачений такий обов`язок для перевізників, в тому числі, тих що здійснюють перевезення для власних потреб. Отже, позивач повною мірою відповідає визначенню автомобільного перевізника, а відтак мав виконати встановлений законодавством обов`язок дотримання встановлених законодавством вимог щодо режиму праці і відпочинку водія, здійснюється таке перевезення в межах надання послуг або для власних потреб.

Ухвалою суду від 12 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 12 травня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про продовження процесуального строку.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

03 вересня 2024 року старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР 058863, згідно якого було перевірено транспортний засіб RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 та причіп SCHWARZMULLER SPA-3E, номерний знак НОМЕР_2 , що належить АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ, та виявлено порушення ст. 60 ЗУ Про автомобільний транспорт, відповідність за яке, передбачена ч. 1 абз. 3 ст. 60 перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 Закону, а саме: відсутній щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку (тахокарта) водія ОСОБА_1 за 03.09.2024 або копія графіку змінності водіїв (а.с. 25 з.б., 86).

АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ подано до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області пояснення до акту № АР058863 від 03.09.2024 року (а.с. 26).

08 жовтня 2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, винесено постанову № ПШ113373 та застосовано АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн. (а.с. 30 з.б).

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені законом України Про автомобільний транспорт.

Відповідно до ст. 6 ЗУ Про автомобільний транспорт державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. № 1567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно п. 25, 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Згідно п. 1.3 Інструкції № 385 ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385 картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф)- обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР; ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції "майстерні або механіка" та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання (далі - Перелік).

Згідно п. 2.2 Інструкції № 385 ПСТ установлюють тахографи на транспортні засоби, що перебувають в експлуатації, та виконують роботи з технічного обслуговування тахографів згідно із замовленнями перевізників відповідно до вимог ЄУТР, а також виробників тахографів та транспортних засобів.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції № 385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року № 340 цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності для: нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 150 км, перевезення небезпечних вантажів - з 01.06.2012; перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км - з 01.06.2013; перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн - з 01.06.2015.

Відповідно до п. 1.2, п. 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів № 340, це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Згідно п. 6.1 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 06 вересня 2024 року по справі № 600/302/23-а вказав, що вжите у нормі п. 6.1 Положення № 340 слово понад вказує на перевищення маси 3,5 тонн, тобто законодавець визначив обов`язок по обладнанню вантажного автомобіля діючими та повіреними тахографами з повною масою автомобіля більше ніж 3,5 тонн.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З матеріалів справи, а саме зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вбачається, що повна маса транспортного засобу RENAULT MAGNUM 440, номерний знак НОМЕР_1 , становить 19000 кг, маса без навантаження 77373 кг (а.с. 28).

Також, повна маса транспортного засобу SCHWARZMULLER SPA-3E, номерний знак НОМЕР_2 , становить 32450 кг, маса без навантаження 6550 кг (а.с. 29).

Тобто, оскільки повна маса транспортних засобів RENAULT MAGNUM 440, номерний знак НОМЕР_1 та SCHWARZMULLER SPA-3E, номерний знак НОМЕР_2 , які здійснювали перевезення вантажів, становить понад 3,5 тонн, то, відповідно до приписів Положення № 340 у позивача АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», виник обов`язок обладнати такі вантажні автомобілі діючими та повіреними тахографами.

Таким чином, станом на дату проведення перевірок автомобілі позивача не були оснащені контрольними пристроями (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, були відсутні протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що є порушенням приписів Інструкції № 385 та Закону України Про автомобільний транспорт.

Суд вважає неспроможним посилання представника позивача на те, що АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» перевезення вантажу здійснювалося для власних потреб, а не надавав послуги з перевезення, то суд зазначає, що відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» позивач є автомобільним перевізником, незалежно від того, чи здійснював він перевезення товару за власний кошт для власних потреб в межах господарської діяльності, чи в межах надання послуг з перевезення, а тому на останнього розповсюджуються вимоги Положення №340.

Також, посилання позивача як на підставу для скасування постанов № ПШ113373 від 08.10.2024 року на те, що в актах відсутні посилання на документи відсутність яких за ст.48 ЗУ Про автомобільний транспорт стало порушенням водієм абзацу 3 частини 1 статті 60 такого Закону, суд на приймає до уваги, оскільки згідно ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

З аналізу вищевикладеного слідує, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів фактично не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності в тому числі інших документів, передбачених законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 року по справі № 820/4624/17.

За таких обставин, на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області правомірно, за наявності підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, винесено постанову № ПШ113373 від 08.10.2024 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (, адреса місцезнаходження: 65031, м.Одеса, вул. М.Боровського, 28Б) до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (адреса місцезнаходження: 65008, м. Одеса, площа Бориса Дерев`янка, 1, каб. 203) про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ113373 від 08.10.2024., винесеної Державною службою України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області, щодо стягнення з акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень), в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.