Справа № 260/5039/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5039/24 пров. № А/857/1794/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року (головуючий суддя Гебеш С.А., м.Ужгород) у справі № 260/5039/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-франківській та Закарпатській областях , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2024 ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області", Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, третя особа - Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнати протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» щодо встановлення в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом 01.01.2023 №33/27-2737 від 25.03.2024, яка видана на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі 260/7306/23 від 21.02.2024 року розміру надбавки за особливості проходження служби - 0% та премії - 0% та застосування прожиткового мінімуму в розмірі 1762 грн. замість 2684грн. станом на 01.01.2023 рік; зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області», правонаступником якого є Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС), підготувати чи замінити довідку №33/27-2737 від 25.03.2024 на нову та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 01.01.2023 р. відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі 260/7306/23 від 21.02.2024 року з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних видів грошового забезпечення та премії, зокрема, про надбавку за особливості проходження служби та про щомісячну премію у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2023 року за відповідною посадою у тому державному органі, звідки він звільнився на пенсію, для здійснення обчислення та перерахунку йому основного розміру пенсії з 01.02.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно зменшив у новій довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії розмір премії та розмір надбавки за особливості проходження служби до 0 %.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що функції з видачі довідок про розмір грошового забезпечення колишнім особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцям Національної гвардії України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, членам їх сімей передані регіональним сервісним центрам ГСЦ МВС лише з 01 травня 2024 року. До РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях з питань, порушених у позовній заяві, позивач не звертався, будь-яких відмов щодо підготовки та надання довідок про розмір грошового забезпечення позивач не отримував, а тому між РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях та Позивачем не існує будь-яких правових відносин.

Апелянт зазначає, що з моменту прийняття Постанови № 704 Кабінетом Міністрів України рішень про підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовців не приймалося, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями та надбавок, Величина для розрахунку розмірів посадових окладів військовослужбовців (1762 гривні) з березня 2018 року залишається незмінною. Апелянт вказує, що зміна розміру прожиткового мінімуму та зміна мінімальної заробітної плати за відповідний рік не є підставою для перерахунку пенсій особам, пенсія яким призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

27 лютого 2025 року позивачем був поданий відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що чинне нормативне регулювання не встановлює фіксованих розмірів спірних додаткових видів грошового зобов`язання, які враховуються для перерахунку пенсії, а лише передбачає мінімальні або ж граничні розміри вказаних складових грошового забезпечення. При цьому встановлення граничного розміру вказує на те, що відповідний вид певної складової грошового забезпечення має мінімальні та максимальні кількісні показники, які можуть варіюватися, тобто не є сталими величинами. Зазначає, що у спірному випадку позивачу розміри надбавки за особливості проходження служби та премії мали бути визначені у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, з якої його було звільнено на пенсію, тобто надбавка за особливості проходження служби - 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та премія - 60 % посадового окладу. Звертає увагу, що право позивача на перерахунок пенсії виникло 01.02.2023, а тому у довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 повинні бути обов`язково зазначені відомості про надбавку за особливості проходження служби та про щомісячну премію у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2023 року за відповідною посадою позивача у тому державному органі, звідки позивач звільнився на пенсію.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 260/7306/23 визнано протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт за відповідною або аналогічною посадою, з якої ОСОБА_1 було звільнено з військової служби, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023 року та зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт за відповідною або аналогічною посадою, з якої ОСОБА_1 було звільнено з військової служби, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.

Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області», на виконання вказаного рішення суду, складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку № 33/27-2737 від 25.03.2024 року про розмір грошового забезпечення, розмір якого склав 13833,00 грн. із розрахунку: посадовий оклад - 7500,00 грн; оклад за військовим званням майор - 2040,00 грн; надбавка за вислугу років - 45% - 4293,00 грн; надбавка за особливості проходження служби - 0 %; премія - 0 %. .

Позивач не погоджуючись з розмірами грошового забезпечення, зазначеними у вказаній довідці, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах не довів правомірності своїх дій, що було підставою для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, норми постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.

Розмір грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема, визначався постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (постанова КМУ №704), згідно з п.4 якої, у первісній редакції встановлено що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

На момент набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №704 пункт 4 цього нормативно-правового акту був викладений у редакції згідно з п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18.

Тобто, з 29.01.2020 року, враховуючи дату ухвалення цього судового рішення, була відновлена дія п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704 у первісній редакції, котра запроваджувала у якості однієї із величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.

У той же час, 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ.

Колегія суддів вказує, що за змістом пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Таким чином, за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII, яким встановлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Під час розв`язання колізії між нормами п.3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII та пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №103 (після скасування таких змін у судовому порядку) перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.

Оскільки норма п.3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за приписи пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, то відсутні правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Подібні правові висновки щодо розв`язання колізії норм права (п.3 розділу II Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII та пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704), зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11.12.2019 року (справа №240/4946/18).

Таким чином, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 704, в редакції і після скасування п.6 постанови Кабінету Міністрів України № 103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для застосування з 29.01.2020 року при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата, оскільки зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не узгоджуються з пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII.

Разом з тим, суть спору у цій справі полягає у тому, який саме прожитковий мінімум (станом на 01.01.2018 року або станом на 01.01.2023 року) підлягає застосуванню для розрахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 у редакції, що була чинною до 24 лютого 2018 року, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 також містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

З 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, з 24.02.2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме - замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) передбачено використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та нечинним п. 6 Постанови № 103, яким пункт 4 Постанови №704 викладений у новій редакції.

Таким чином, у зв`язку з ухваленням судового рішення від 29.01.2020 року відновлено дію пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 у редакції, яка передбачає використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

При цьому, встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року.

Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується, як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Слід зазначити, що Верховний Суд в постанові від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21, з урахуванням наведеного, дійшов наступних висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах: з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів; через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом №1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік); встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Отже, з огляду на відсутність правових підстав для застосування такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата та приймаючи до уваги відновлення дії положень постанови Кабінету Міністрів України №704, які діяли до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №103, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для перерахунку позивачеві складових грошового забезпечення шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2023 року.

За правилами частини 2 статті 51 Закону № 2262-XII, пункту 4 Порядку № 45 такий перерахунок пенсії повинен бути проведений з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.02.2023 року.

Наказом МВС України від 20.07.2018 № 623 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі Інструкція №623).

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу XVI Інструкції № 623 керівники органів управління (підрозділів) мають право в межах фонду преміювання та економії грошового забезпечення здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному наказом ДСНС на відповідний рік, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого органом управління (підрозділу) з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів), з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників органів управління (підрозділів).

Керівник органу управління (підрозділу) має право позбавляти осіб рядового і начальницького складу премії повністю або зменшувати її розмір за грубі дисциплінарні проступки та порушення службової дисципліни, передбачені статтями 58, 59 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту.

Так, наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій № НС-35 від 13.01.2023 про окремі питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у 2023 році з 01 січня 2023 року встановлено: надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 50 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; щомісячну премію - у розмірах згідно з додатку.

Водночас, Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку № 33/27-2737 від 25.03.2024 року про грошове забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року, розмір якого склав 13833,00 грн. При цьому, відповідач зменшив розмір надбавки за особливості проходження служби до 0 %, та розмір премії до 0 %.

Так, пунктом 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою КМУ № 103, передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

- посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Матеріали справи не містять доказів скасування чи не виплати станом на 01.01.2023 за посадою позивача надбавки за особливості проходження служби та премії.

Відтак, суд вважає, що позивач має право на включення надбавки за особливості проходження служби та премії до складу грошового забезпечення для перерахунку його пенсії.

Однак, виходячи з положень абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 такі щомісячні виплати як надбавка за особливості проходження служби та премія мають бути зазначені у відповідній довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду у зразковій справі № 380/19324/23 від 05.03.2024.

Тобто, у випадку позивача розміри надбавки за особливості проходження служби та премії у відповідності до положень абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою № 103, мали бути визначені у довідці про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, з якої його було звільнено на пенсію.

Щодо покликання апелянта щодо його функцій з видачі довідок про розмір грошового забезпечення колишнім особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцям Національної гвардії України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, членам їх сімей передані регіональним сервісним центрам ГСЦ МВС лише з 01 травня 2024 року, колегія суддів зазначає таке

Разом з тим, Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України в особі Управління координації пенсійних та соціально-гуманітарних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України згідно з пунктом 1 наказу МВС України від 25.02.2019 № 129 було визначено уповноваженим підрозділом з підготовки та подання до органів ПФУ документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Пунктом 2 наказу МВС України від 25.02.2019 № 129 було передбачено внесення відповідних змін до положень про територіальні медичні об`єднання МВС України по областях, місту Києву.

Згідно з пунктом 1 наказу МВС України від 25.02.2019 № 129 у редакції наказу МВС України від 16.04.2021 № 291 уповноваженим підрозділом з підготовки та подання до органів ПФУ документів для призначення (перерахунку) пенсій було визначено одночасно: 1) Департамент персоналу в особі управління координації пенсійних питань та соціальної роботи Департаменту персоналу МВС України; 2) Територіальні медичні об`єднання МВС України по областях, місту Києву.

Водночас, наказом МВС України від 21.06.2024 № 432 внесено зміни до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22. 04.2024 № 259 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій», а саме:

1) пункт 2 викласти в такій редакції:

« 2. Уповноважити Головний сервісний центр МВС на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за їх зверненнями довідок про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій» з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18, а також здійснювати відповідно до законодавства України розгляд звернень таких осіб про видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за інші періоди з покладенням таких функцій на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС)».

Тобто, повноваження Головного сервісного центру МВС в особі регіональних сервісних центрів Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС) поширюються на випадки видачі довідок про грошове забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії.

Судом встановлено, що Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» на виконання вказаного рішення суду складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку№ 33/27-2737 від 25.03.2024 року про розмір грошового забезпечення, розмір якого склав 13833,00 грн. із розрахунку: посадовий оклад - 7500,00 грн; оклад за військовим званням майор - 2040,00 грн; надбавка за вислугу років - 45% - 4293,00 грн; надбавка за особливості проходження служби - 0 %; премія - 0 %. .

Предметом позову у вказаній справі є невідповідність розмірів складових грошового забезпечення, зазначених Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» в довідці № 33/27-2737 від 25.03.2024 вимогам нормативно-правових актів.

Зокрема, складена відповідачем довідка № 33/27-2737 від 25.03.2024 про грошове забезпечення ОСОБА_1 в частині зазначення розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії не відповідаю вимогам нормативно-правових актів, а саме, у зменшенні відсоткового значення окремих додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби - 0%; премія - 0%, раніше встановлених позивачеві за відповідною посадою.

До того ж колегія суддів зауважує, що судове рішення, на підставі якого готувалася відповідачем довідка № 33/27-2737 від 25.03.2024 не передбачало зменшення відсоткового розміру окремих складових належного позивачу грошового забезпечення, а навпаки його підвищення за рахунок зміни розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року.

Крім того, відповідач жодних підтверджуючих документів, які б могли б слугували підставою для зниження позивачу надбавки за умови проходження служби та премії не представив, а відтак його дії щодо зменшення розмірів окремих складових грошового забезпечення позивача є протиправними.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 року №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704», яка набрала чинності 20.05.2023 року, скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», та внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», шляхом викладення абзацу 1 в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Постанова КМУ №481 набрала чинності 20.05.2023 року.

При цьому, жодним із положень Постанови КМУ №481 не надано зворотної дії в часі застосування її приписів, зокрема й у період з 29.01.2020 року дня ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови у справі №826/6453/18, якою залишено в силі рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року за №103, яким внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

За загальними правилами застосування норм права в часі, відповідний нормативно-правовий акт врегульовує правовідносини із дати набрання ним чинності (в залежності від обставин опублікування тощо), із дати значно пізніше від дати прийняття і набрання чинності, вказівку про що містить такий акт, або із дати, яка в календарному застосуванні передує даті прийняття акту, відомості у зв`язку із чим повинні зазначатися в останньому.

Так, згідно із ч. 1 ст. 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», постанови Кабінету Міністрів України набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Водночас, Кабінетом Міністрів України в Постанові № 481 не розкрито зміст, яким чином врегульовувати спірні правовідносини щодо врахування сталої величини (1762 гривень) для розрахунку розмірів посадового окладу і окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, за період з 29.01.2020 року (дня ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови у справі № 826/6453/18) до 12.05.2023 року (дня прийняття Постанови № 481).

Крім того, прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №481 не вплинуло на практику Верховного Суду.

Так, Верховний Суд за період з 12.05.2023 року по день вирішення даного спору, не змінив (не відступив) від своїх попередніх висновків щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, що відображено в ухвалах від 15.05.2023 року по адміністративних справах №420/7224/22, №420/7793/22, №420/7236/22, №420/9301/22, №420/9747/22 і №420/11734/22.

Отже, зважаючи на відсутність в Постанові КМУ №481 приписів про її застосування з іншої дати, ніж дати набрання чинності, у суду, станом на час вирішення цього спору, нема підстав для висновку, відмінного від вищевикладеного, згідно усталеної практики Верховного Суду.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії позивача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі № 260/5039/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний