Справа № 640/16195/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю КУА ОПТИМУМ (далі позивач) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача, що є предметом оскарження. Зазначає, що відповідач безпідставно нарахував штраф і по накладним, щодо яких штраф не нараховується у разі пропуску граничного строку для їх реєстрації.
19 вересня 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що позивачем прушено граничні строки реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за 2017-2018 роки, цитує положення законодавства.
16 жовтня 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення. Зазначає, що відповідач не вказав в чому помилка позивача при заповненні податкових накладних.
В зв`язку з реалізацією положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дана адміністративна справа 07 лютого 2025 року надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, призначено до розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
04 березня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач повторно цитує положення законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року замінено відповідача у справі в порядку правонаступництва.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
05 лютого 2019 року контролюючим органом складено акт перевірки №573/26-15-12-07-20/37567735, яким встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації щодо 17 податкових накладних.
Вважаючи таке ППР протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Суд зауважує, що виклад нормативно-правового регулювання здійснюється в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.
Згідно з пп. 14.1.157 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.
Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Відповідно до пп. 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Пунктом 86.8. ст. 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Пунктом 120-1.1. ст. 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Порядок заповнення податкової накладної затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307.
Відповідно до п. 8 цього порядку При складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини, зокрема,
08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;
09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Позивач заявив вимоги щодо 11 з 17 податкових накладних, по яким застосовано штрафну санкцію. Зазначав, що по ним штрафні санкції застосовані бути не можуть, оскільки вони відповідають виключенню згідно п. 120-1.1. ст. 120-1 Податкового кодексу України: «крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою».
Відповідач двічі подавав відзив, однак конкретно так і не навів заперечення проти аргументу позивача. З тексту відзиву можливо припустити, що відповідач мав заперечення щодо зазначення коду ставки в таких накладних.
З цього приводу суд зауважує, що для звільнення платника податків від відповідальності податкові накладні повинні відповідати двом умовам: вони не надавались отримувачу (покупцю) та, водночас, були складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування (або оподатковуються за нульовою ставкою).
Код ставки податку на додану вартість, який зазначений в рядку V розділу А податкової накладної не свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.
Вміст рядку «Код ставки» не свідчить про наявність виключень для звільнення від відповідальності.
Подібні за змістом правові висновки містяться у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №640/100/19.
Для незастосування штрафних санкцій, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, у податковій накладній, яка не надається отримувачу (покупцю), відповідно до положень п.8 Порядку №1307 повинен бути вказаний тип причини 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість або 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Аналогічне правозастосування здійснене Восьмим апеляційним адміністративним судом у постанові від 10.04.2024 року у справі №1.380.2019.002211.
Позивачем надано копії 11 накладних, щодо яких він заявив позов. Кожна з них у лівому верхньому куті містить або позначку « 08», або « 09», а також позначку про те, що вона не підлягає наданню покупцю з відповідного типу причини. Відповідач цей факт не заперечував, спростовувальних доказів не надавав.
Отже, відповідач не повинен був нараховувати штрафні санкції по цим накладним.
Суд не позбавлений можливості скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у частині так само як і не позбавлений можливості виділити із загального обсягу грошових зобов`язань (штрафних санкцій) суму, яка збільшена (нарахована) правомірно за умови наявності відповідного розрахунку в матеріалах справи. Такі дії суду не є підміною повноважень контролюючого органу, а є способом відновлення порушених прав та інтересів та справедливості в цілому, що відповідає повноваженням адміністративного суду.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.09.2024 року у справі №320/8747/23.
Позивач заявляв вимоги щодо наступних накладних та відповідної суми штрафних санкцій по ним згідно розрахунку до ППР:
2) від 30.06.2017 року №5 100,66 грн;
3) від 30.06.2017 року №6 100,66 грн;
4) від 30.06.2017 року №1 100,66 грн;
5) від 31.08.2017 року №3 2,75 грн;
6) від 31.08.2017 року №1 996,77 грн;
7) від 29.12.2017 року №3 2,74 грн;
8) від 30.11.2018 року №2 1149,13 грн;
10) від 30.04.2018 року №1 997,02 грн;
11) від 30.09.2018 року №2 2,75 грн.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1921,00 грн, що підтверджується платіжним документом від 22.08.2019 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко