Справа № 520/11631/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

"12" травня 2025 р. № 520/11631/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 08.04.2025 року № 19-РС про переміщення ОСОБА_1 на посаду оператора 1 відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_2 .

- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 28.04.2025 року № 91-РС про переміщення ОСОБА_1 на посаду механіка ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки 3 ремонтної роти ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

09.05.2025 ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, в якій просить суд забезпечити позов шляхом:

- заборонити військовій частині НОМЕР_2 Міністерства оборони України, в особі її командира та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у справі;

- заборони військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в особі її командира та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 зарахований до списків Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України на посаду механіка.

В подальшому, наказом № 70 від 20.03.2023 року переведений на посаду стрільця, а 01.06.2023 року, наказом № 143 від 01.06.2023 року переведений на посаду водія - заправника автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

15.12.2024 року наказом № 1747-РС начальника Генерального штабу Збройних Сил України солдат ОСОБА_1 водій - заправник взводу автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 звільнений з займаної посади та переведений для подальшого несення військової служби на посаду хіміка транспортного відділення військової частини НОМЕР_3 .

Оскільки наказ про переведення тривалий час не виконувався, то 12.02.2025 року, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відповідачів про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиконання наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 15.12.2024 року № 1747-РС та зобов`язання виконати наказ.

10.04.2025 року Харківським окружним адміністративним судом ухвалене рішення у справі № 520/3376/25 яким позов задоволений в повному обсязі.

Незважаючи на наявність судового рішення та наказу генерального штабу, 08.04.2025 року командиром військової частини НОМЕР_2 прийнятий наказ № 19-РС про переведення ОСОБА_1 з посади водія-заправника на посаду оператора 1 відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_2 .

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 91-РС від 28.04.2025 року ОСОБА_1 переведений на посаду механіка ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки 3 ремонтної роти ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 . Накази Головнокомандувача Збройних Сил України та начальника Генштабу ЗСУ (по особовому складу) про переміщення військовослужбовців, під час дії воєнного стану, мають виконуватись в строк, що не перевищує 10 календарних днів з моменту надходження витягів відповідних наказів (сповіщення кадрового рішення, згідно з Розпорядженням Головнокомандувача ЗС України від 28.07.2023 року № 63694/С) . Заявник вважає, що Відповідачі вчинивши дії по його переміщенню, фактично зробили неможливим виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 року у справі № 520/3376/25.

За таких обставин звернувся з заявою про забезпечення позову.

Розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З наведеного вбачається, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними або невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

Згідно з вимогами чинного законодавства, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Разом з тим, враховуючи доводи заявника з питання забезпечення позову, суд дійшов висновку, що з наведених доводів та наявних матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом таких заходів створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам заявника або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду даної справи.

Суд зазначає, що наявність ознак протиправності оскаржуваного рішення, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій та рішення відповідача. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову з якими заявник звернувся до суду, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

Тобто, вживаючи заходів забезпечення позову у вказаний спосіб до вирішення справи по суті (до визнання бездіяльності, дій, рішень суб`єкта владних повноважень), суд фактично усуне всі наслідки, які на його підставі були застосовані до позивача, що у даному випадку є неприпустимим, оскільки порушує принцип рівності сторін, регламентований статтею 8 КАС України.

За наведених обставин та враховуючи приписи ч. 2 ст. 150 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, заявлений заявником.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-152, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Рубан В.В.