Справа № 640/5541/22
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2025 рокуСправа №640/5541/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" про застосування заходів реагування, -
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2022 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825 Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/5541/22.
10.02.2025 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №640/5541/22.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 року дана адміністративна справа передана судді Серьогіній О.В. для розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 року прийнято до провадження справу та призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 14.03.2025 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
В матеріалах даної справи міститься письмовий відзив на позов, який надійшов до суду 29.07.2022 року від відповідача, в якому він не погоджується із позовними вимогами з наступних підстав. У позовній заяви позивач не вказує конкретні підстави звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації АЗС як крайньої міри, оскільки не кожне порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки тягне за собою безумовну заборону на експлуатацію АЗС, що є об`єктом критичної інфраструктури та відіграє важливу роль у воєнний час. Після проведення перевірки та до моменту відкриття провадження у справі відповідачем були частково усунуті виявлені порушення, про що надаємо відповідні докази. Позивач ніяк не обґрунтовує, яким чином порушення, вказані ним у актах перевірки АЗС Відповідача, загрожують життю та здоров`ю людей та обрання такого заходу реагування як зупинення експлуатації АЗС співвідноситься із зафіксованими порушеннями. Проте навіть у випадку існування подібних порушень, позивач зобов`язаний довести, що вони є належною підставою для застосування заходів реагування. З огляду на викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
27.02.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому зазначено про таке. Організаційно-правові засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №877-V). Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Зазначає, що відповідачем на сьогоднішній день усунуті майже всі виявлені позивачем порушення та до суду частково надаються докази такого усунення. На підставі викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
03.03.2025 року до суду надійшла від позивача заява, в якій заявник звернув увагу на те, що після звернення до суду з позовом, позивач не здійснював щодо відповідача перевірки, за результатом якої був би складений акт.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
За результатами зазначених перевірок складено акти від 25.11.2021 року № 148, №278 та №280, якими встановлено ряд порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, а саме:
- для приміщень складського призначення технологічного обладнання та зовнішніх установок не визначено категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 та клас зони згідно «Правила будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок»;
- для контролю працездатності систем зовнішнього протипожежного водопроводу не проводиться випробування на тиск та витрату води пожежного гідранта з оформленням акту;
- на об`єкті підвищеної небезпеки не влаштовано автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та систему оповіщення;
- територію АЗС не забезпечено буксирною штангою довжиною не менше З метри для транспортування транспортних засобів;
- об`єкт здійснює діяльність без зареєстрованої у встановленому порядку декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки;
- не надано акт перевірки відповідності змонтованих систем протипожежного захисту(системи пожежної сигналізації та системи оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей);
- допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, що відокремлюють приміщення електрощитової та серверної від суміжних приміщень (протипожежні двері до електрощитової);
- в приміщенні електрощитової та коридорі побутових приміщень допускається зниження класу вогнестійкості проходок електричних кабелів через протипожежні перешкоди;
- в приміщенні кімнати персоналу електровимикачі та електророзетки не встановлені на не горючій основі;
- пожежні щити не до забезпечені засобами пожежогасіння;
- на пожежних щитах не вказано їх порядкових номер та номер для виклику пожежно-рятувальних підрозділів;
- не усіма працівниками АЗС пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому ПКМУ від 26.06.2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;
- до пожежного гідранта не влаштовано під`їзд з майданчиком розміром не менше 12x12 м. для встановлення пожежних автомобілів і забирання води;
- не встановлено інформаційні стенди з інформацією про заходи безпеки та поведінку населення на випадок виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру;
- не проведено навчання усіх працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;
- не створено об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;
- не створено об`єктові формування цивільного захисту та необхідну для їх функціонування матеріально-технічну базу.
- АЗС не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (приміщення серверної не обладнано автоматичною установкою пожежогасіння);
- допускається улаштування незаповнених отворів в протипожежних перешкодах, які відокремлюють електрощитові;
- пожежна безпека не забезпечується шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж, а саме: об`єкт не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням згідно ДБН В.2.5-74:2013 Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування;
- з метою проведення заходів із запобігання виникненню пожеж та організації їх гасіння на АЗС не створено добровільну пожежну дружину та не проведено обов`язкове особисте страхування членів добровільної пожежної дружини;
- на об`єкті не впроваджено систему раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення.
- АЗС №14-06 не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою;
- на АЗС №14-06 автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та систему оповіщення не встановлено;
- на АЗС №14-06 об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій не створено;
- АЗС №14-06 не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням згідно ДБН В.2.5-74:2013 Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування;
- в приміщенні персоналу, складу АЗС №14-06 електричні розетки та вимикачі встановлені на не горючій основі;
- приміщення персоналу АЗС №14-06 не обладнано системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (автоматичною установкою пожежної сигналізації).
Примірники актів перевірки від 25.11.2021 року № 148, №278 та №280 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про відправлення на адресу відповідача, що підтверджується відповідною відміткою на вказаному акті та копіями квитанцій АТ «Укрпошта».
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877).
Відповідно до ст. 1 Закону № 877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 (далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
За нормами пункту 3 зазначеного Положення основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
За нормами частини п`ятої статті 4 Закону № 877, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
В силу пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
За приписами частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Згідно положень частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій, неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування, що є підставою для застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єктів у разі недотримання вимог пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно із частиною другою статті 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (стаття 55 Кодексу цивільного захисту України).
Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття "порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей", а отже, воно є оціночним.
Разом з цим, на переконання суду, зазначені вище порушення протипожежних норм у їх сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.
Згідно із частиною другою статті 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (стаття 55 Кодексу цивільного захисту України).
Під час судового розгляду справи, судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що виявленні перевіркою порушення не усунуті в повному обсязі.
Враховуючи той факт, що виявлені порушення під час планової перевірки об`єкту створюють загрозу життю та здоров`ю людей та на даний час у суду відсутні будь-які належні та достатні докази, у розумінні ст. ст. 73, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, повного усунення усіх виявлених порушень, суд вважає позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Суд також виходить з того, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єкта є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей
За змістом частини 1 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Щодо питань застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єктів до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення, окрім виконання робіт, пов`язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21.10.2004 року № 130 затверджено Інструкцію про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів (далі Інструкція № 130).
Пункт 6.2. Постанова про застосування запобіжних заходів підлягає виконанню шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення (якщо це можливо) з дати приведення її в дію. Дата приведення постанови в дію визначається посадовою особою органу держпожнагляду, яка її виносила, і не може бути меншою ніж п`ятнадцять днів з дня винесення постанови. При цьому враховується протипожежний стан об`єкта, загроза виникнення пожежі, пожежне завантаження, характеристика об`єкта, характер технологічного процесу тощо.
Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 року №166-р наказ Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21.10.2004 року № 130 скасовано.
Тобто, станом на момент проведення перевірки та складання актів, Інструкція № 130 втратила чинність.
Також суд бере до уваги, що відповідно до пп.35 п.4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затверджене наказом ДСНС України від 04.02.2013 року №3 (у редакції наказу ДСНС 13.12.2019 року № 711) Головне управління складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
З викладеного суд констатує відсутність у позивача повноважень щодо забезпечення виконання рішення суду про застосування заходів реагування шляхом опечатування та відімкнення від джерел електропостачання.
Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 72-77, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна