Справа № 200/2251/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року Справа№200/2251/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача: Міністерства освіти і науки України, до третьої особи: Державного підприємства «Інфоресурс», до третьої особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача: Міністерства освіти і науки України, до третьої особи: Державного підприємства «Інфоресурс», до третьої особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 445120 від 23.10.2024 є студентом Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського денної форми навчання за спеціальністю 081 Право, освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр». В 2014 році він здобув повну загальну середню освіту, що підтверджується атестатом серії НОМЕР_1 від 14 червня 2017 року. 30 червня 2022 року закінчив Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського та здобув кваліфікацію: ступінь вищої освіти бакалавр, спеціальність: 081 Право, що підтверджується дипломом бакалавра серії НОМЕР_2 . Позивач зауважив, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, він як здобувач освіти 30 вересня 2022 року зарахований на навчання за освітнім рівнем магістра до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського, відрахований 6 грудня 2023 року. В свою чергу 03 вересня 2024 року він був зарахований на навчання за освітнім рівнем магістра до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського за спеціальністю 081 Право та на його ім`я сформовано довідку про здобувача освіти за даними ЄДЕБО від 23 жовтня 2024 року № 445120, де в графі цієї довідки «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» зазначено: «Ні, порушує». Позивач зазначив, що він звернувся до МОН України із заявою про внесення змін до даних, що містяться в ЄДЕБО щодо порушення ним черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону №2145-VІІІ. Своїм листом МОН №3/794-25 від 23 січня 2025 року повідомило його, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 30 вересня 2022 року зарахований на навчання за освітнім рівнем магістра до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського, відрахований 6 грудня 2023 року. 3 вересня 2024 повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем магістра до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського. Таким чином, ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує», що відповідає дійсності». Позивач вважає, що листом МОН фактично відмовило йому у виправленні інформації з «Ні, порушує», на «Так, не порушує» та повідомило, що він повинен звернутись до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського з приводу цього питання. Позивач не погоджується з інформацією відображеною в довідці № 225120 від 23 жовтня 2024 року, а також діями відповідача щодо відмови у внесенні відомостей у Єдину державну електронну базу з питань освіти в частині порушення послідовності здобуття освіти, шляхом зазначення у відповідній колонці відмітки «Так, не порушує». Враховуючи наведені вище протиправні дії відповідача, він змушений звернутися до суду за захистом свого права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.04.2025 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, за його позовом до відповідача: Міністерства освіти і науки України, до третьої особи: Державного підприємства «ІНФОРЕСУРС» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Заборонено ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти певні дії пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням його на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у справі №200/2251/25.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано у Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського належним чином засвідчені копії: доказів про період навчання ОСОБА_1 у Таврійському національному університеті імені В.І. Вернадського за спеціальністю/професією «081 Право» з 30.09.2022 по 06.12.2023 року та у теперішній час; письмові пояснення, в яких зазначити період навчання позивача, у тому числі який був необхідний для отримання освітнього ступеню магістр у визначений період, підстави відрахування позивача 06.12.2023. Встановлений відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у ньому. Встановлений третій особі строк п`ятнадцять днів з дня отримання даної ухвали для надання на адресу суду письмових пояснень з приводу зазначеного позивачем у його позовній заяві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.04.2025 залучено ІНФОРМАЦІЯ_2 до участі у справі №200/2251/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Встановлений третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання до суду: пояснень по суті справи та доказів на підтвердження зазначеного.

Сторони про відкриття провадження у справі та про залучення третьої особи були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність реєстрації у позивача, відповідача та Державного підприємства «Інфоресурс» кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка в графі «доставлено» та в графі «дата встановлення статусу» зазначено «03.04.2025» та «09.04.2025» відповідно.

Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 був повідомлений судом належним чином шляхом надсилання засобами поштового зв`язку за їх юридичною адресою копій процесуальних документів, а також позовної заяви, що підтверджується наявною в матеріалах справи карткою обліку вихідних документів Донецького окружного адміністративного суду №200/2251/25 від 08.04.2025.

Станом на час розгляду даної справи та прийняття рішення по суті справи від відповідача на адресу суду не надходило відзиву, а також жодних клопотань, заяв, заперечень тощо.

Так само, як і від третіх осіб по справі на адресу суду не було надано жодних заяв, клопотань по суті справи.

Відповідно до приписів ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до приписів ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи вищенаведене, а також відсутність відзиву на позовну заяву суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 є громадянином України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту серії НОМЕР_4 виданим Більмацьким РС УДМС України в Запорізькій області від 12.04.2017 року.

Згідно з наявними в матеріалах справи доказами (довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти та історією навчання здобувача освіти у ТНУ ім. В.І. Вернадського, копія диплому бакалавра) позивач навчався:

- 31.05.2012 Донецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №13 Донецької міської ради Донецької області свідоцтво про базову загальну середню освіту Диплом серії НОМЕР_5 ;

- 14.06.2017 Донецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №13 Донецької міської ради Донецької області атестат про повну загальну середню освіту Диплом серії НОМЕР_1 ;

- Донецький національний університет імені Василя Стуса: з 16.10.2014 (дата початку навчання) по 13.11.2014 (був відрахований), в свою чергу - 30.06.2018 року (дата завершення навчання), бакалавр (форма денна) контракт правознавство;

- Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського: з 23.08.2018 року зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавр за заочною формою навчання на бюджеті за спеціалізацією 081 Право та здобув кваліфікацію бакалавра 30.06.2022 року відповідно до Диплому В22 №180068 від 30.06.2022 року, період навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 року;

- Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського: з 30.09.2022 року (дата зарахування та початку навчання) по 06.12.2023 року (був відрахований), в свою чергу 31.12.2023 року (дата завершення навчання), навчався за освітнім рівнем магістр за заочною формою навчання на контрактній основі 081 право;

- Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського: з 03.09.2024 зарахований на навчання за освітнім рівнем магістр за денною формою навчання на контрактній основі за спеціалізацією 081 Право дата початку навчання 30.09.2024, де продовжує навчання оскільки дата завершення навчання 31.12.2025 року.

Згідно з довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №445120 від 23.10.2024, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається у Таврійському національному університеті імені В.І. Вернадського за ступенем/рівнем освіти - магістр на денній формі навчання з 30.09.2024 по 31.12.2025 року. Дата наказу про зарахування 03.09.2024. Номер наказу про зарахування 644-с/д. При цьому, в графі «на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» зазначено «Ні, порушує».

При цьому, слід зауважити, що в цій же довідці зазначено в графі «Інформація про документи про освіту»:

- Диплом бакалавра серія НОМЕР_2 виданий Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського від 30.06.2022 року;

- Атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_1 виданим Донецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №13 Донецької міської ради Донецької області від 14.06.2017 року;

- Свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_5 виданим Донецькою ЗОШ І-ІІІ ступенів №13 Донецької міської ради Донецької області від 31.05.2012 року.

Судом було встановлено, що позивач звернувся до Міністерства освіти і науки України з листом в якому зазначив, що у сформованій в Єдиній державній електронній базі з питань освіти довідці вказано, що він порушує відповідну черговість здобуття рівнів освіти, що не відповідає дійсності, оскільки жодного диплому магістра він раніше не отримував. Позивач просив надати йому роз`яснення з цього приводу.

Міністерством освіти і науки України було надано відповідь від 23.01.2025 №3/794-25 наступного змісту: - «[…]. Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про освіту» рівнями освіти є, зокрема, у послідовності: перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти, третій (освітньо- науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Додатком 9 до зазначеного Порядку затверджено форму довідки, яка формується за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти та має підтверджувати статус здобувача вищої освіти, а також на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти формувати висновок щодо того, чи порушує поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Відповідно до зазначеної норми Закону України «Про освіту» та з метою реалізації пункту 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, згідно з дорученням Міністра освіти і науки України від 31.05.2024 № 1/34-Д-24 встановлено алгоритм визначення послідовності здобуття освіти, здійснено розроблення технічного опису та забезпечено доопрацювання відповідно до нього програмного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Законом України «Про вищу освіту» вища освіта визначається як сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень ніж рівень повної загальної середньої освіти.

Після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти.

Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку.

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 30.09.2022 зарахований на навчання за освітнім рівнем магістра до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського, відрахований 06.12.2023.

03.09.2024 повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем магістр до Таврійського національного університету імені В.І Вернадського.

Таким чином, ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує», що відповідає дійсності.

Також інформуємо, що відповідно до Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 05.10.2018 за № 1132/32584 (із змінами) (далі - Положення) інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО. Згідно із цим Положенням, технічний адміністратор ЄДЕБО забезпечує оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти.

Так, відповідно до Положення суб`єкти освітньої діяльності та їх територіально відокремлені структурні підрозділи (відокремлені підрозділи), що надають освітні послуги у сфері професійної (професійно-технічної), освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти вносять до ЄДЕБО та підтримують в повному, актуальному та достовірному стані інформацію за переліком, визначеним у пунктах 6-9 розділу III цього Положення (крім інформації про сертифікати зовнішнього незалежного оцінювання, результати зовнішнього незалежного оцінювання, участь у вступних кампаніях до закладів освіти (коли, до яких закладів освіти, на які професії, спеціальності, спеціалізації, рівні, форми навчання особа подавала заяви в електронній формі) та інформації, зазначеної в підпункті 6 пункту 6) для таких суб`єктів освітньої діяльності.

З огляду на зазначене, питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності.».

Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського на виконання вимог ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2025 року на адресу суду були надані докази про період навчання ОСОБА_1 у Таврійському національному університеті імені В.І. Вернадського за спеціальністю/професією «081 Право» з 30.09.2022 по 06.12.2023 року та у теперішній час; письмові пояснення, в яких зазначити період навчання позивача, у тому числі який був необхідний для отримання освітнього ступеню магістр у визначений період, підстави відрахування позивача 06.12.2023.

В своїх поясненнях представник Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського зазначив наступне: - « ОСОБА_1 відповідно до наказу № 676-с/з від 30 вересня 2022 року «Про зарахування на навчання» Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського зараховано з 30 вересня 2022 року студентом 1 курсу заочної форми здобуття освіти за спеціальністю «Право» за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Наказом № 959-с/з від 06.12.2023 року «Про відрахування здобувача вищої освіти» Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського ОСОБА_1 відраховано за порушення умов контракту (за наявності боргу у розмірі двадцять сім тисяч шістсот тридцять дві гривні). Наказом № 644-с/д від 03 вересня 2024 року «Про зарахування на навчання» ОСОБА_1 зараховано з 30 вересня 2024 року студентом 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю «Право» за кошти фізичних та/або юридичних осіб. За наслідками наказу № 644-с/д від 30 вересня 2022 року між Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського та ОСОБА_1 було укладено договір №01.5-94/Д від 10 вересня 2024 року про навчання у Таврійському національному університеті імені В.І. Вернадського та договір № 01.5-94/Д від 10 вересня 2024 року про платної освітньої послуги. Станом на 01 травня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за навчання відсутня.».

Наявними в матеріалах справи копіями доказів, а саме Наказу Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського від 30.09.2022 року №676-с/з позивача зараховано з 30.09.2022 року студентом 1 курсу заочної форми здобуття освіти; в свою чергу відповідно до Наказу цього ж університету від 06.12.2023 №959-с/з позивача було відраховано - здобувача вищої освіти навчально-наукового гуманітарного інституту заочної форми навчання другого (магістерського) рівня вищої освіти за порушення умов контракту 1 курс, група 081-11мз освітня програма Право спеціальність 081 Право на підставі подання директора ННГІ від 05.12.2023.

Судом встановлено, що також підтверджується відповідними доказами: Наказ Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського від 03.09.2024 №644-с/д та додаток до наказу форми №Н-1.03.2, про зарахування позивача на навчання з 30.09.2024 року студентом 1 курсу очної денної форми здобуття освіти; договором №01.5-94/Д від 10.09.2024 року між університетом та позивачем, відповідно до якого останній здобуває освіту за освітньою програмою Право за спеціальністю 081 Право для здобуття ступеня вищої освіти магістр, строк навчання 2024-2025 роки.

Позивач, не погоджуючись із наданою відповіддю звернувся за захистом своїх прав до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови позивачу внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань інформації в частині відсутності порушення послідовності здобуття вищої освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту»;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до інформації у Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо позивача про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», на денній формі навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» за спеціальністю 081 Право у Таврійському національному університеті імені В.І. Вернадського.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України вимогам.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту», рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Частиною 1 Закону України «Про вищу освіту» визначено рівні та ступені вищої освіти, зокрема, підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Відповідно до частин 2 та 5 статті 5 Закону України «Про вищу освіту», здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва. Магістр - це освітній ступінь, що здобувається на другому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти (науковою установою) у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньої програми. Ступінь магістра здобувається за освітньо-професійною або за освітньо-науковою програмою. Обсяг освітньо-професійної програми підготовки магістра становить 90-120 кредитів ЄКТС, обсяг освітньо-наукової програми - 120 кредитів ЄКТС. Освітньо-наукова програма магістра обов`язково включає дослідницьку (наукову) компоненту обсягом не менше 30 відсотків. Особа має право здобувати ступінь магістра за умови наявності в неї ступеня бакалавра. Ступінь магістра медичного, фармацевтичного або ветеринарного спрямування здобувається на основі повної загальної середньої освіти або освітнього ступеня молодшого бакалавра, фахового молодшого бакалавра, освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста за відповідною спеціальністю і присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньої програми, обсяг якої у випадку, якщо ступінь магістра медичного, фармацевтичного або ветеринарного спрямування здобувається на основі повної загальної середньої освіти, становить 300-360 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня магістра медичного, фармацевтичного або ветеринарного спрямування на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти. Наукові установи Національної академії наук України та національних галузевих академій наук можуть здійснювати підготовку магістрів за власною освітньо-науковою програмою згідно з отриманою ліцензією на відповідну освітню діяльність. Наукові установи можуть також здійснювати підготовку магістрів за освітньо-науковою програмою, узгодженою з закладом вищої освіти. У такому разі наукова складова такої програми здійснюється у науковій установі, а освітня складова - у закладі вищої освіти.

Відповідно до ч.ч.1,2 та 10 ст.7 Закону, документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії/доктора мистецтва. Інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Судом встановлено, що позивач отримавши диплом бакалавра 30.06.2022 року був зарахований на навчання 30.09.2022 року до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського для здобуття освіти за рівнем «магістр», але навчання він не завершив та був відрахований з університету 06.12.2023 за порушення умов контракту та відповідний рівень здобуття кваліфікаційного ступеню та відповідний диплом він не отримав. За таких обставин, в нього залишився попередній рівень вищої освіти «бакалавр», що не перешкоджає йому повторно поступати на навчання для отримання кваліфікаційного рівня «магістр».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про вищу освіту» єдиним документом, що підтверджує той факт, що особа успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію є диплом про вищу освіту.

Так, аналіз зазначених норм свідчить, що освітній ступінь магістра присуджується лише у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, за наслідком чого здобувачу такої освіти видається відповідний документ, який підтверджує здобуття такого рівня вищої освіти.

Оскільки, позивач не отримував диплом «магістра», то вважається, що він не пройшов та не виконав відповідну освітню програму за цим рівнем, а тому відсутні перешкоди для його повторного зарахування для навчання за цим рівнем вищої освіти.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Суд зазначає, що довідка про здобувача освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти, неправильність внесення відомостей до якої оскаржує позивач, передбачена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024.

Проте, Порядком №560 передбачено саме попереднє здобуття освіти, а не процес навчання без закінчення повного освітнього курсу. Аналогічний припис містить п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII.

Тобто, зазначений документ не впливає на отримання позивачем освіти, а лише є документом, який підтверджує наявність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п.62 Порядку, добувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.

Здобувачі освіти, які навчаються за державним замовленням у закладах освіти із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління МВС та ДСНС, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти за формою, визначеною у додатку 9, видану закладом освіти із специфічними умовами навчання.

Суд звертає увагу, що ані у п.1 ч.3 ст.23 Закону, ані у п.62 Порядку, немає застережень для надання відстрочки від призову під час мобілізації особам, які повторно вступили на навчання для здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

На переконання суду, належним свідоцтвом про здобутий рівень вищої освіти є диплом. Докази здобуття позивачем рівня освіти магістр та отримання ним диплому - відсутні, така інформація також відсутня за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 .

Таким чином, зазначення у довідці від 23.10.2024 № 445120 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 , що поточне здобуття освіти порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», не відповідає фактичним обставинам.

Суд зазначає, що позивачем належним чином доведено факт послідовного навчання (здобуття освіти), а також порушення відповідачем чинного законодавства України в частині неправильного відображення відомостей у Довідці про здобувача освіти за даними ЄДЕБО.

Вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права позивача, суд зважає на таке.

Статтею 74 Закону № 2145-VIII встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).

Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти).

Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - держатель Електронної бази) є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.

Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратор Електронної бази: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.

Створення, ведення та адміністрування Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти здійснюються відповідно до цього Закону та законів України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про захист персональних даних», «Про авторське право і суміжні права» та «Про публічні електронні реєстри».

Суб`єктами ведення Електронної бази є, зокрема, держатель та адміністратор Електронної бази.

Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки. Адміністратор Електронної бази: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.10.2018 за №1132/32584 (далі - Положення), це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України «Про освіту» (далі - Закон) з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.

Пунктом 5 розділу І Положення передбачено, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО визначені розділом ІV Положення, зокрема, розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; вносить до ЄДЕБО іншу інформацію, визначену законодавством; забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Адміністратор ЄДЕБО забезпечує: функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО; структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів; взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством; оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти; внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО; виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

Отже, саме Міністерство освіти і науки України та Технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство «Інфоресурс» мають повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» щодо позивача.

Таким чином, з урахуванням встановлених вище обставин, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки зазначення у довідці від 23.10.2024 №445120 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 , стосовно того, що поточне здобуття освіти порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» та Міністерством освіти і науки України після звернення позивача безпідставно та протиправно не внесено зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо відсутності порушень ОСОБА_1 черговості здобуття освіти.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку, у розглядуваному випадку позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови позивачу внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань інформації з відомостями про відсутність порушення послідовності здобуття вищої освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», та як похідна вимога, зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до інформації у Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо позивача про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту», на денній формі навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» за спеціальністю 081 Право у Таврійському національному університеті імені В.І. Вернадського, зазначивши в розділі «На підставі даних, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином з урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з матеріалами справи позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується копією квитанції №4686-0949-4463-9516 від 29.03.2025 року та сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позовної заяви у розмірі 908,40 грн., що підтверджується квитанцією №3274-3857-8657-4422 від 29.03.2025 року, що загалом становить 2 119,60 грн.

Оскільки позовні вимоги фактично задоволені, заява про забезпечення позовної заяви теж була задоволена, судовий збір у сплаченому розмірі, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Міністерства освіти і науки України.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до відповідача: Міністерства освіти і науки України (адреса: 01135, м. Київ, пр-т. Берестейський, буд. 10, ), до третьої особи: Державного підприємства «Інфоресурс» (адреса: 03057, м. Київ, вул. О. Довженка, буд.3, ), до третьої особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: 02094, м. Київ, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України () щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань інформації з відомостями про відсутність порушення послідовності здобуття вищої освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України () внести зміни до інформації у Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту», на денній формі навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» за спеціальністю 081 Право у Таврійському національному університеті імені В.І. Вернадського, зазначивши в розділі «На підставі даних, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (адреса: 01135, м. Київ, пр-т. Берестейський, буд. 10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2 119 (дві тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 60 коп.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 травня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець