Справа № 420/22868/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/22868/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Слободянюк Валентини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року, прийняте у складі суду судді Вовченко О.А. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування п.1 наказу від 11.06.2024 року №317, скасування наказу від 04.07.2024 року №1252о/с в частині, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 11.06.2024 року №317 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції По особовому складу від 04.07.2024 року №1252о/с в частині звільнення зі служби інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

- зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 05.07.2024 року.

- стягнути з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.07.2024 року по день поновлення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року в задоволенні позову адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Слободянюк Валентина Олександрівна звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що факт вчинення дисциплінарного проступку, за який обов`язковим наслідком є застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, ґрунтується виключно на обставинах та процесуальних документах саме кримінального провадження № 0000167 від 05.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, однак враховуючи відсутність обвинувального вироку, звільнення позивача зі служби в поліції є незаконним. Апелянт вказує, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи. Апелянт вважає, що службовим розслідуванням не підтверджено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, несумісного з продовженням служби у поліції.

Представником відповідача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу в залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , з 15.02.2019 року проходив службу в Департаменті патрульної поліції та згідно наказу ДПП від 12.02.2024 № 210 о/с, призначено на посаду інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

18.04.2024 о 14:45 біля приміщення Малиновського районного суду м. Одеси, за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, la, співробітниками Служби безпеки України в Одеській області та Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, було затримано інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0128520), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за частиною третьою статті 368 КК України, а саме за фактом отримання неправомірної вигоди в сумі 3500 доларів США за сприяння у вирішенні питання в суді щодо непритягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП.

За вищевказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000167 від 05.02.2024 за ч.3 ст. 368 КК України.

18.04.2024 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Про зазначену подію начальник управління патрульної поліції в Одеській області повідомим доповідною запискою від 19.04.2024 року начальника Департаменту патрульної поліції.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 19.04.2024 року №815 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обовязків», призначено службове розслідування у формі письмового провадження. Для проведення службового розслідування утворено дисциплінарну комісію. На період проведення службового розслідування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків, вилучено у нього службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби.

29.04.2024 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2024 № 947/13121/24, начальником Департаменту патрульної поліції прийнято наказ № 724 o/c «По особовому складу» про зарахування в розпорядження Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , звільнивши з посади інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області, з 19 квітня до 15 червня 2024 року.

03.05.2024 року наказом начальника Департаменту патрульної поліції №932 «Про продовження строку проведення службового розслідування», відповідно до абз.1 ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 19.04.2024 № 815 на п`ятнадцять календарних днів.

За результатами службового розслідування за фактом внесення 05.02.2024 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000167 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин події за участю старшого лейтенанта поліції Криволаповa Cepгія Cepгійовича, інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 16 травня 2024 року дисциплінарною комісією складено висновок в якому комісія зазначила, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, Присяги працівника поліції, визначеної ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, відповідно до пункту 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту застосувати до інспектора взводу № 2 роги №3 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

У Висновку службового розслідування, зазначено, що 18.04.2024 0 14:45 біля приміщення Малиновського районного суду м. Одеси, за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1а, співробітниками Служби безпеки України в Одеській області та Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, було затримано інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, а саме за фактом отримання неправомірної вигоди в сумі 3500 доларів США за сприяння у вирішенні питання в суді щодо не притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вищевказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000167 від 05.02.2024 за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України. 18.04.2024 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було затримано в порядку статті 208 КПК України. Старший лейтенант поліції ОСОБА_2 на момент затримання перебував на лікарняному.

23.04.2024 за № BH10079/41/13/03/03-24 лейтенант поліції Коробко А. доповіла рапортом про виявлення в засобах масової інформації та телеграм каналі публікацій про затримання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме за посиланнями: https://t.me/xydessa/41303: «Сегодня в центре Одессы СБУ задержала на взятке сотрудника патрульной полиции, начальника сектора ОСОБА_3 , который за 4 тысяч долларов должен был порешать дело о вождении в нетрезвом виде.» (мовою оригіналу). Опубліковано 18.04.2024 0 16:14. Вказаний телеграм-канал має 775 080 підписників. Вказану публікацію було переглянуто 296,3 тисячами підписників. До вказаної публікації додано фото; та https://dbr.gov.ua/news/na-odeshhini-dbr-vikrilo-pravoohoroncya-vakij-za-habar-obicyav za-vodinnya-napidpitku: «На Одещині ДБР викрило правоохоронця, який за хабар обіцяв «відмазати» за водіння напідпитку. Працівники ДБР за сприяння СБУ викрили правоохоронця, який за хабар обіцяв «клієнту» домовитися 3 суддею про уникнення адміністративної відповідальності за водіння напідпитку. За даними слідства, правоохоронець через посередника просив у водія за свої послуги 3,5 тис. доларів США. Правоохоронця затримали під час одержання обумовленої суми. Наразі йому повідомлено про підозру у зловживанні впливом (ч. 3 ст. 369-2 КК України). Санкція статті передбачає покарання до 8 років позбавлення волі. Процесуальне керівництво здійснює Одеська обласна прокуратура.» (мовою оригіналу). Опубліковано 22.04.2024. До вказаної публікації додано фото за вказаною подією. Указані публікації в мережі Інтернет викликали суспільний резонанс, який підриває авторитет не тільки одного поліцейського, а й авторитет Національної поліції України в цілому, як центрального органу виконавчої влади, який відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Зазначені факти не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема Національної поліції України, а й розхитують підвалини державності, викривляють уявлення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції держави в європейську спільноту.

Отже, за результатами службового розслідування встановлено, що 18.04.2024 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. Також, 19.04.2024 до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.06.2024 включно.

Також, дисциплінарною комісією встановлено, що 22.12.2018 ОСОБА_2 був ознайомлений з письмовими рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», в яких, окрім іншого, зазначені вимоги статей 22 та 23 Закону України «Про запобігання корупції», про що ОСОБА_2 у вказаних рекомендаціях власноручно зазначив: «з рекомендаціями ознайомлений, про вимоги законодавства та відповідальність попереджений» (мовою оригіналу) та затвердив зазначене особистим підписом.

Незважаючи на вищевикладені вимоги нормативно-правових актів, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , достовірно знаючи про вказані вимоги обмеження та заборони до поведінки поліцейський, останній своїми діями дискредитував високе звання поліцейського, що завдає шкоду у створенні позитивного іміджу органів правопорядку та підриває довіру до нього, як до носія влади.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 11.06.2024 року № 317 «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, відповідно до частини дванадцятої статті 19, пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с.16).

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №1252 о/с від 04.07.2024 року, відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні Департаменту патрульної поліції, з 04 липня 2024 року (а.с. 17).

Не погодившись з прийнятими наказами відповідача від 11.06.2024 року №317 та від 04.07.2024 року №1252 о/с позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, оскільки вчинення позивачем встановлених розслідуванням дій підриває авторитет і довіру до поліції як органу, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями статті 19 вказаного Закону також передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893.

Згідно з розділом VI Порядку № 893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Судом встановлено, що З дослідженого судом висновку службового розслідування від 16.05.2024 року, вбачається, що інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , 03.02.2024 приблизно о 11:00 год., 05.02.2024 року о. 10:20 год, та 18.04.2024 о 10:55 год. мобільним зв`язком за допомогою месенджера «WhatsApp» спілкувався з ОСОБА_4 щодо надання допомоги по ухиленню від відповідальності ОСОБА_5 , відносно якого 02.02.2024 року співробітниками УПП в Одеській області ДПП НП України складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також 07.02.2024 близько 17:00 в районі 3-ї станції Люстдорфської дороги м. Одеси (біля магазину «Копійка»), та 14.03.2024 приблизно о 21:00 год. біля будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 при зустрічі обговорювали порядок ухилення від відповідальності ОСОБА_5 .

18.04.2024 телефонним зв`язком ОСОБА_1 домовившись з ОСОБА_4 про зустріч з метою реалізації незаконних дій по ухиленню від відповідальності ОСОБА_5 , приїхав на автомобілі білого кольору Тойота диз. НОМЕР_2 під будинок ОСОБА_4 , провулок Некрасова (Отонівський) біля будинку № 4. Під час спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_1 останій зазначив, що після прийняття судом рішення про звільнення ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності УПП апеляційну скаргу писати на рішення суду не буде. Після спілкування позивача зі ОСОБА_4 , 18.04.2024 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було затримано в порядку статті 208 КПК України в рамках кримінального провадження №0000167 від 05.02.2024 року. Під час обшуку автомобіля слідчими вилучено грошові кошти в розмірі 3500 доларів США.

Позивачу повідомлено про підозру з учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Також, 19.04.2024 до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.06.2024 включно.

Вище зазначені обставини, що встановлені під час проведення службового розслідування, свідчать про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні позивачем вимог: п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» та є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Також дисциплінарною комісією встановлено у висновку службового розслідування, що 22.12.2018 ОСОБА_2 був ознайомлений з письмовими рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», в яких, окрім іншого, зазначені вимоги статей 22 та 3 Закону України «Про запобігання корупції», про що ОСОБА_2 у вказаних рекомендаціях власноручно зазначив: «з рекомендаціями ознайомлений, про вимоги законодавства та відповідальність попереджений» (мовою оригіналу) та затвердив зазначене особистим підписом.

Незважаючи на вищевикладені вимоги нормативно-правових актів, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , достовірно знаючи про вказані вимоги обмеження та заборони до поведінки поліцейський, своїми діями дискредитував високе звання поліцейського, що завдає шкоду у створенні позитивного іміджу органів правопорядку та підриває довіру до нього, як до носія влади

Зважаючи на те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 є діючим працівником патрульної поліції, який зобов`язується неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції, останній, усвідомлюючи характер своїх дій, не утримався від скоєння протиправних дій.

Також дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування зазначено, що затримання та оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції України, рівня довіри населення до поліції.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що під час проведення службового розслідування в присутності адвоката ОСОБА_7 , опитаний інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , не надав пояснень стосовно обставин, його затримання та пояснив, що на даний час його ще не ознайомлено з матеріалами справи, слідчий нічого не повідомляв, отже на даний час нічого пояснити не може, оскільки не володіє ніякою інформацію.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд зазначає, що одним із принципів етики працівників Національної поліції є гідна поведінка, що охоплює: повагу до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів; недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції. Поведінка працівника Національної поліції завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07 березня 2019 року (справа №819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 17.08.2019 року по справі №806/2555/17, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті (пп. 34, 35 постанови Верховного Суду).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що враховуючи ненадання позивачем достатніх доказів, на підставі яких можна було би зробити висновок про неправомірність висновку службового розслідування, враховуючи що подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю, принижують їх авторитет, відповідачем обґрунтовано та правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, оскільки вчинення позивачем встановлених розслідуванням дій підриває авторитет і довіру до поліції як органу, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду не спростовують. Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Слободянюк Валентини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування п.1 наказу від 11.06.2024 року №317, скасування наказу від 04.07.2024 року №1252о/с в частині, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко