Справа № 360/556/24
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 травня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/556/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області по справі №360/556/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/556/24, відповідно до якої останній просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/556/24, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року по справі № 360/556/24.

Заява про встановлення судового контролю мотивована тим, що на даний час позивач, як особа, що отримала інвалідність ІІ групи в наслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, продовжує недоотримувати пенсію через невиконання Головним управлінням пенсійного фонду України в Луганській області судового рішення, зокрема пенсія позивачу виплачується з обмеженням максимального розміру пенсії, а заборгованість з виплати пенсії залишається не сплаченою.

Ухвалою суду від 07.04.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 360/556/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.082024 у справі № 360/556/24 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду 05.05.2025 від представника відповідача надійшов звіт щодо виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24.

Згідно поданого звіту, відповідачем зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2024 без обмеження її максимальним розміром, проте, доплату за період з 01.04.2014 по 31.12.2024 у сумі 450228,06 грн не виплачено, однак обліковано у Головному управлінні. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24 фактично виконано в повному обсязі в межах повноважень відповідача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не відмовляється від виплати нарахованої заборгованості, внесло та обліковує заборгованість в Реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, але фактична невиплата нарахованої заборгованості з пенсії за період з 01.04.2024 по 31.12.2024 у сумі 450228,06 грн зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду в Луганській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вчинило усі, передбаченні чинним законодавством дії, для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24, вини або умислу Головного управління на навмисне невиконання рішення суду, немає.

Виплата заборгованості, яка нарахована на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24, буде здійснюватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

На підставі наведеного, відповідач просить прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24.

Розглянувши звіт ГУ ПФУ в Луганській області щодо виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.082024 у справі № 360/556/24, перевіривши матеріали електронної справи, суд дійшов такого.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2024 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказане рішення набрало законної сили 14.11.2024 та 10.12.2024 позивачем отримано виконавчий лист у справі.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справа №140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, у якій суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а.

Як вбачається з матеріалів електронної справи, 21.11.2024 рішення у справі № 360/556/24 внесено до підсистеми «Реєстр судових рішень» інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, реєстраційний номер 767244.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 по справі № 360/556/24 у грудні 2024 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2024 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, а саме у розмірі 73635,34 грн. Заборгованість у сумі 450228,06 грн за період з 01.04.2024 по 31.12.2024 внесена та обліковується як заборгованість в Реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

21.01.2025 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76846539 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 360/556/24, виданого 10.12.2024.

28.02.2025 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 360/469/25, що набрало законної сили 29.03.2025, визнано протиправною та скасовано постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.02.2025 у виконавчому провадженні № 76846539 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

З метою повного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі № 360/554/24, Головне управління листом від 11.04.2025 № 1200-0401-5/9074 звернулось до Пенсійного фонду України з проханням розглянути можливість виплати ОСОБА_1 заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, на загальну суму 450228,06 грн.

Листом від 02.05.2025 № 2800-030101-9/29067 Пенсійний фонд України повідомив, що виплата заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється органами Пенсійного фонду України, визначеними судом боржниками, в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Отже, на теперішній час не виконаним залишається рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 по справі № 360/556/24 в частині виплати пенсії позивачу у повному обсязі після здійсненого перерахунку на виконання рішення суду у сумі 450228,06 грн за період з 01.04.2024 по 31.12.2024.

При цьому суд зазначає, що відсутність додаткового фінансування Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з боку Пенсійного фонду України не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі, а лише підтверджує, що таке невиконання судового рішення обумовлено об`єктивними обставинами, незалежними від посадових осіб вказаного Управління.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, всупереч статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статей 14, 370 КАС України, неповністю виконано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 по справі № 360/556/24, оскільки здійснено перерахунок пенсії, проте не виплачена заборгованість у сумі 450228,06 грн за період з 01.04.2024 по 31.12.2024.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції», суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. (Hornsby v. Greece, № 18357/91).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Антонюк проти України» (заява № 17022/02) зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 33 рішення у справі «Бакалов проти України» (заява №14201/02) державні органи не можуть довільно посилатись на брак коштів як на виправдання невиконання рішення. Відомо, що затримка у виконанні судового рішення може за певних обставин бути виправдана, але не за рахунок звуження суті права, яке захищається статтею 6 Конвенції.

З огляду на вказану практику Європейського суду з прав людини суд доходить висновку, що неповне виконання відповідачем рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 по справі № 360/556/24 може мати ознаки порушення прав позивача, яке гарантується, зокрема, статтею 6 Конвенції.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтями 382 та 382-3 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Частина друга статті 382-2 КАС України містить вимоги до звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення (частина друга статті 382-3 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними (абзац 2 частини п`ятої статті 382-3 КАС України).

За приписами частини одинадцятої статті 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Джерела формування коштів Пенсійного фонду України визначені статтею 72 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Бюджет Пенсійного фонду формується за рахунок двох джерел:

- власні кошти (частина єдиного соціального внеску на пенсійне страхування, власні кошти, адміністрування яких забезпечується органами Пенсійного фонду України);

- кошти Державного бюджету України.

Кошти Держаного бюджету України на фінансування пенсійних програм є одним із основних джерел формування доходів Пенсійного фонду України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує цю політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, ГУ ПФУ в Луганській області відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Пенсійного фонду України, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Пенсійного фонду України.

Підпунктом 4 пункту 4 Положення передбачено, що ГУ ПФУ в Луганській області відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат

Отже, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача згідно рішення суду, проте не виплачено забогованість після проведеного перерахунку. При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не відмовляється від виплати нарахованої заборгованості; внесло та обліковує заборгованість в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, але фактична невиплата нарахованої заборгованості з пенсії за період з 01.04.2024 по 31.12.2024 у сумі 450228,06 грн, зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду в Луганській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України, зокрема, в ухвалі від 19 травня 2015 року № 21-1044а15 та в постанові від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18, від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19 та ухвалі від 23 січня 2021 року у справі №611/26/17.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та, який є відповідальним за діяльність державного органу, що він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, суд не вбачає наявності таких підстав.

Покладені судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області, після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду в Луганській області в частині виплати заборгованості з пенсії за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Як було зазначено вище, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зважаючи, що відповідач вжив конкретних заходів, спрямованих на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24, а також надав до суду відповідні докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області штрафу на цій стадії здійснення судового контролю.

При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31 жовтня 2018 року по справі №704/1547/17 про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Поданий Головним управління Пенсійного фонду України в Луганській області звіт свідчить про виконання не в повному обсязі рішення суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24, оскільки на час подання відповідного звіту повного відновлення порушеного права позивача не відбулося, а саме позивачу не проведено виплату доплати по проведеному перерахунку за період з 01.04.2024 по 31.12.2024 у сумі 450228,06 грн.

Відповідач щодо невиплати суми доплати по проведеному перерахунку не заперечує та зазначає, що виплата можлива лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини, вказані у звіті, суд на підставі частини одинадцятої статті 382-3 КАС України вважає необхідним прийняти звіт відповідача та враховуючи, що судове рішення виконано не в повному обсязі, а також одночасно встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24 строком на три місяці з дня отримання цієї ухвали суду.

Підстав для застосування штрафу немає, оскільки звіт судом прийнятий, а невиконання судового рішення обумовлене причинами, які не залежать від волевиявлення відповідача.

З приводу доводів позивача про те, що на даний час він продовжує недотримувати пенсію через подальше обмеження її максимального розміру, суд зауважує, що згідно листа відповідача від 28.02.2025 та пояснень наведених у відзиві, зокрема, вбачається, що нарахування поточних пенсій ОСОБА_1 з січня 2025 року проводиться з урахуванням норм пункту 1 Постанови № 1. На виплатні відомості лютого 2025 року нараховано доплату за січень 2025 року, розраховану з урахуванням норм пункту 1 Постанови № 1.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" (далі Постанова № 1) установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані), зокрема відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення.

Отже, позивачу з 01.01.2025 обмежено виплату пенсії максимальним розміром, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1, тобто з інших підстав, відмінних від тих, що були досліджені в рішенні суду 360/556/24, які не були предметом судового розгляду в цій справі, та відповідно можуть бути предметом окремого судового оскарженння.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 382, 382-1,382-2,382-3 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 05.05.2025 про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області новий строк на подання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 360/556/24 на три місяці з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Є. Петросян