Справа № 320/8931/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року Київ справа №320/8931/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" до Державної податкової служби України та Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" з позовом до Державної податкової служби України та Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому з урахуванням заяви про усунення недоліків просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.12.2022 № 7831286/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 1, від 12.12.2022 № 7831287/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 2, від 12.12.2022 № 7831288/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 3 та від 12.12.2022 № 7831289/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 4;

- зобов`язати ДПС України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 03.12.2021 № 1, від 03.12.2021 № 2, від 03.12.2021 № 3, від 03.12.2021 № 4 Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" днем їх фактичного отримання.

В обґрунтуванням позову зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" було подано до контролюючого органу податкові накладні від 03.12.2021 № 1, від 03.12.2021 № 2, від 03.12.2021 № 3, від 03.12.2021 № 4, однак рішеннями від 12.12.2022 № 7831286/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 1, від 12.12.2022 № 7831287/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 2, від 12.12.2022 № 7831288/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 3 та від 12.12.2022 № 7831289/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 4 було відмовлено у їх реєстрації, не зважаючи на відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами.

ТОВ "Будлайн Сіті" вказує, що ним було надано повний пакет документів, які розкривають суть здійсненої господарської операції, проте контролюючим органом у спірних рішеннях не визначено, яких документів не достатньо для реєстрації такої податкової накладної, що, за висновком позивача свідчить про протиправність прийнятих відповідачем рішень.

Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" залишено без руху, зазначено недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Головне управління ДПС у м. Києві, заперечуючи проти позовних вимог, зазначило, що позивачем для реєстрації податкових накладних не були надано доказів для визнання реальності господарської операції, а тому Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято відповідні рішення, що відповідають чинному законодавству.

Державна податкова служба України у відзиві просила суд прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначено, що у разі встановлення судом протиправності рішення зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних зазначених податкових накладних є передчасним, в той час як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної.

Розглянувши позовну заяву, відзиви на позов, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" (м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 8, кв. 165, ) зареєстроване як юридична особам 01.04.2010, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 № 215258.

Відповідно до Довідки АА № 773086 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, основним видом господарської діяльності позивача є: організація будівництва будівель (КВЕД 41.10).

07 березня 2014 р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, було видано ліцензію № 289572 на здійснення діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (СС-2, СС-3), що свідчить про наявність у ТОВ "БУДЛАЙН СІТІ" спеціальної правосуб`єктності, що необхідна для здійснення певного виду господарської діяльності - виконання будівельних та ремонтних робіт.

Між Позивачем та ТОВ "МІСТОБУД-ПРОЕКТ" відповідно до договору підряду.№ 10/09-с від 10.09.2021р. було погоджено виконати будівельно-ремонтні роботи в межах проекту "Влаштування стежки здоров`я у північно-західній частині парку Партизанської слави у Дарницькому районі". Факт замовлення будівельних робіт підтверджується відповідним договором. Загальна вартість робіт згідно договору становить 594 210,00 грн, в тому числі ПДВ - 99 035,00 грн. По умовам договору розрахунок здійснюється виходячи з обсягів фактично виконаних робіт, після написання актів виконаних робіт за ф.КБ2в, ф.КБ3. Термін виконання робіт: з дати укладення договору до 20 грудня 2021р. Також згідно п. п. 6.2.4 договору позивач мав право на залучення до виконання робіт субпідрядників, відповідаючи при цьому за якість та своєчасність виконаних ними робіт перед ТОВ "МІСТОБУД-ПРОЕКТ".

Для виконання зазначених робіт у визначений термін позивачем було укладено з ТОВ "ВЕНТА СЕРВІС" (надалі - Субпідрядник) договір підряду № 1509-21 від 15.09.2021, згідно якого Субпідрядник зобов`язувався на свій ризик виконати і здати у встановлений строк улаштування дорожніх корит коритного профілю у північно-західній частині парку Партизанської слави у Дарницькому районі міста Києва, а позивач зобов`язувався надати Субпідрядникові фронт робіт, прийняти та оплатити виконані роботи у порядку та розмірах, визначених договором. 03.12.2021 позивачем та Субпідрядником було підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт, зауваження до виконаних Субпідрядником робіт були відсутні.

Того ж дня також були підписанні Акти приймання виконаних будівельних робіт між Позивачем та ТОВ "МІСТОБУД-ПРОЕКТ": Акт приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в від 03.12.2021 на суму 147 960,00 грн (сто сорок сім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 00 копійок); Акт приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в від 03.12.2021 на суму - 147 510,00 грн (сто сорок сім тисяч п`ятсот десять гривень 00 копійок); Акт приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в від 03.12.2021 на суму 148 860,00 грн (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят гривень 00 копійок); Акт приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в від 03.12.2021 на суму 149 880,00 грн (сто сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Роботи згідно договору субпідряду № 10/09-с від 10.09.2021 було виконано у строк, зауважень від ТОВ "МІСТОБУД-ПРОЕКТ" щодо якості виконаних робіт не надходило.

Оплата за виконані будівельні роботи від ТОВ "МІСТОБУД-ПРОЕКТ" була отримана 12.01.2022 у сумі 594 210,00 грн (п`ятсот дев`яносто чотири тисячі двісті десять гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ 99 035,00 грн (дев`яносто дев`ять тисяч тридцять п`ять гривень), що підтверджується випискою з рахунку Позивача.

Для виконання будівельних робіт були придбані матеріали у ТОВ "ОЛДЕРМЕН ЛТД" (надалі - Постачальник), що підтверджується договором поставки № 14/09-14 від 14.09.2021 Транспортування придбаних будівельних матеріалів здійснювалося Постачальником до місцезнаходження позивача. При виконані робіт використовувалося власне обладнання та орендоване у ТОВ "СТАЛБМІРА" та ТОВ "ІНЖПРОЕКТБУД-Н". Зберігання обладнання та матеріалів здійснювалося на складі, орендованому у ТОВ "СТАЛБМІРА" згідно договору оренди нерухомого майна № 04/10-21 від 04.10.2021.

За результатами виконання зазначених будівельно-ремонтних робіт Позивачем було виписано: ПН № 1 від 03.12.2021 на суму без ПДВ - 98 340,00 грн; ПДВ 20 % - 24 585,00 грн; загальна сума з ПДВ - 122 925,00 грн, яка була надіслана засобами електронного зв`язку; ПН № 2 від 03.12.2021 на суму без ПДВ - 99 240,00 грн; ПДВ 20 % - 24 810,00 грн; загальна сума з ПДВ - 124 050,00 грн, яка була надіслана засобами електронного зв`язку; ПН № 3 від 03.12.2021 на суму без ПДВ - 99 920,00 грн; ПДВ 20 % - 24 980,00 грн; загальна сума з ПДВ - 124 900,00 грн, яка була надіслана засобами електронного зв`язку; ПН № 4 від 03.12.2021 на суму без ПДВ - 98 640,00 грн; ПДВ 20 % - 24 660,00 грн; загальна сума з ПДВ - 123 300,00 грн, які були надіслані засобами електронного зв`язку відповідачу для реєстрації.

За результатом обробки вказаних накладних, їх реєстрація була зупинена, про що позивачу направлено квитанції: від 29.12.2021 № ; від 29.12.2021 № ; від 29.12.2021 № ; від 29.12.2021 №

Як підставу для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач, не погоджуючись з підставами зупинення реєстрації податкових накладних від 03.12.2021 № 1, від 03.12.2021 № 2, від 03.12.2021 № 3, від 03.12.2021 № 4, відповідно до пункту 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів від 11.12.2019 № 1165, через Єдине вікно подання електронних документів ДПС України направив на адресу відповідача пояснення, таблицю даних платника податку на додану вартість та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, разом із додатками.

За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією Головного управління ДПС в м. Києві з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення: від 12.12.2022 № 7831286/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 1, від 12.12.2022 № 7831287/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 2, від 12.12.2022 № 7831288/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 3 та від 12.12.2022 № 7831289/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 4

В рішеннях № 7831286/37033382 від 12.12.2022 щодо ПН № 1 від 03.12.2021, № 7831287/37033382 від 12.12.2022 щодо ПН № 2 від 03.12.2021, № 7831288/37033382 від 12.12.2022 щодо ПН № 3 від 03.12.2021, № 7831289/37033382 від 12.12.2022 щодо ПН № 4 від 03.12.2021, зазначено, що регіональною комісією прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, а саме: "первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних."

Позивач не погоджується зі спірними рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на що звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абз. 15 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (п. 17 Порядку № 1246).

У той же час положеннями пункту 201.16 статті 201 ПК України регламентовано, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10-11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДФС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).

Пунктом 2 Порядку № 520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (п. 9 Порядку № 520).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (п. 10 Порядку № 520).

За правилами пункту 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

При цьому, в розрізі положень пунктів 12, 13 Порядку № 520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення. Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Зі змісту спірних рішень судом вбачається, що підставою для їх прийняття слугував висновок контролюючого органу про не надання платником податку копій документів, а саме: "первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних."

Отже, в оскаржуваних рішення фактично було лише процитоване положення пунктів Порядку № 520, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, та конкретних документів, які оформлені із порушенням законодавства, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Суд зазначає, що в якості недостатності наданих платником податку документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520.

Пунктом 26 Порядку № 1165 передбачено, що комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

Згідно з пунктом 29 Порядку № 1165 до складу комісій регіонального рівня входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

До складу комісії центрального рівня входять посадові особи ДПС.

Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів (п. 30 Порядку № 1165).

Абзацом 5-6 пункту 40 Порядку № 1165 визначено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзаци 8-9 пункту 40 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 46 Порядку № 1165 у протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Пунктом 45 Порядку № 1165 визначено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.

Отже, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) передбачає проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

В квитанціях в якості підстав для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Як вже було вказано вище, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами господарської діяльності Позивача є "організація будівництва будівель, будівництво житлових і нежитлових будівель", код КВЕД 41.10 (основний), код КВЕД 41.20.

Матеріалами справи підтверджено, що господарська операція, в межах якої складено податкові накладні від 03.12.2021 № 1, від 03.12.2021 № 2, від 03.12.2021 № 3, від 03.12.2021 № 4 стосується кодів КВЕД діяльності позивача.

У той же час приймаючи оскаржувані рішення контролюючим органом визначено його підстави, як ненадання платником податку копій документів.

Суд звертає увагу на те, що надані позивачем до податкового органу після зупинення реєстрації податкових накладних від 03.12.2021 № 1, від 03.12.2021 № 2, від 03.12.2021 № 3, від 03.12.2021 № 4 документи, які також містяться в матеріалах справи, повністю розкривають зміст господарської операції та, за висновком суду, є належними та достатніми для реєстрації останньої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Варто зазначити, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 25.11.2022 у справі № 320/3483/21, 27.10.2022 у справі № 360/3253/20, від 21.05.2019 по справі № 940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

При цьому Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд враховує, що індивідуальний акт, виданий суб`єктом владних повноважень є документом, прийнятим з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість оскаржувані рішення податкового органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних від 03.12.2021 № 1, від 03.12.2021 № 2, від 03.12.2021 № 3, від 03.12.2021 № 4, за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність таких рішень.

Окрім цього, при вирішенні спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є: право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом; виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії Головного управління ДПС в м. Києва по прийняттю спірних рішень, в яких не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Однак під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем Комісії Головного управління ДПС у м. Києві документів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальне проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачу, останній не мав правових підстав для прийняття спірних рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.12.2022 № 7831286/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 1, від 12.12.2022 № 7831287/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 2, від 12.12.2022 № 7831288/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 3 та від 12.12.2022 № 7831289/37033382 щодо податкової накладної від 03.12.2021 № 4.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні від 03.12.2021 № 1, від 03.12.2021 № 2, від 03.12.2021 № 3, від 03.12.2021 № 4, суд звертає увагу на таке.

Згідно з частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до пункту 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Відтак у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.

Отже, спірні накладні підлягають реєстрації датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 21 472,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 612 від 11 січня 2023 року та платіжною інструкцією № 614 від 5 квітня 2023 року.

Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 21 472,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у м. Києві, оскільки спірні рішення прийняті саме комісією регіонального рівня та призвели до виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.12.2022 № 7831286/37033382, яким відмовлено у реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 03.12.2021 № 1, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті".

Зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа, буд. № 8, м. Київ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 03.12.2021 № 1, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. № 7), датою її фактичного подання на реєстрацію.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.12.2022 № 7831287/37033382, яким відмовлено у реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 03.12.2021 № 2, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті".

Зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа, буд. № 8, м. Київ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 03.12.2021 № 2, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. № 7), датою її фактичного подання на реєстрацію.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.12.2022 № 7831288/37033382, яким позивачу відмовлено у реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 03.12.2021 № 3, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті".

Зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа, буд. № 8, м. Київ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 03.12.2021 № 3, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. № 7), датою її фактичного подання на реєстрацію.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.12.2022 № 7831289/37033382, яким позивачу відмовлено у реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 03.12.2021 № 4, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті".

Зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа, буд. № 8, м. Київ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну 03.12.2021 № 4, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. № 7), датою її фактичного подання на реєстрацію.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлайн Сіті" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. № 7) судовий збір у сумі 21 472,00 грн (двадцять одна тисяча чотириста сімдесят дві гривня 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у м. Києві (, місцезнаходження: місто Київ, вул. Шолуденка, буд. № 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.