Справа № 640/21995/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року ЛуцькСправа № 640/21995/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами прощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 11 листопада 2019 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві (далі ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 серпня 2019 року №0-2655.

Позов обґрунтований тим, що спірним податковим повідомленням-рішенням на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України) позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік у сумі 4314,96 грн.

Позивач вважає таке рішення необґрунтованим та протиправним, оскільки воно прийняте без відповідних на те повноважень, з порушенням строку та процедури його прийняття, його зміст суперечить нормам ПК України. Так позивач зазначив, що рішення прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві (далі ГУ ДФС у м. Києві), яке перебувало в стані припинення та втратило відповідні повноваження, бо згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 було реорганізоване шляхом приєднання до ГУ ДПС у м. Києві. Останнє на той час зареєстроване в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та громадських формувань. До того ж рішення підписане не керівником (заступником керівника), а головним державним ревізором-інспектором Неджижимовою Н., що суперечить пункту 1 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254; далі Порядок №1204).

Також, покликаючись на пункт 58.1 статті 58, підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, позивач вказав, що податкове зобов`язання визначене щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , проте така вулиця у місті Києві відсутня; податкове повідомлення-рішення складено з порушенням строку прийняття (після 1 липня року, що йде за звітним періодом).

З наведених підстав позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) (а.с.1).

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.33-36). В обґрунтування цієї позиції вказав, що відповідно до приписів підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме манно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи - власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. При цьому податок обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме манно. До платників податку належить і позивач, який згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме манно та Реєстру власності на нерухоме майно є власником нежилого приміщення загальною площею 115,90 кв.м.

Відповідач з приводу доводів позивача про недотримання строку прийняття податкового повідомлення-рішення вказав, що листом ГУ ДФС у м. Києві від 12 серпня 2019 року №93595/4/26-15-13-10-22 ОСОБА_1 інформовано про відкликання попереднього податкового повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року №0-2655 на суму 40349,87 грн та складення після перерахунку податку нових податкових повідомлень-рішень від 12 серпня 2019 року №0-2655 на суму 4314,96 грн та №0-2655 на суму 146269,22 грн. Надіслання податкового повідомлення-рішення про визначення податкового зобов`язання після строку, встановленого підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, є лише підставою для звільнення фізичної особи від відповідальності за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, а не від сплати податку.

Також відповідач зауважив, що відповідно до наказу Державної фіскальної служби України (ДФС України) від 22 березня 2018 року №4457 «Про надання повноважень» Неджижимова Н.В. є уповноваженою особою на винесення податкових повідомлень-рішень про визначення податкових зобов`язань, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що відповідає пункту 1 розділу ІІІ Порядку №1204. На час винесення 12 серпня 2019 року податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві не ліквідовано, тож таке рішення правомірно прийнято ним як контролюючим органом; натомість ГУ ДПС у м. Києві розпочато повноваження згідно з наказом Державної податкової служби України (далі ДПС України) від 29 серпня 2019 року №43.

З урахуванням наведеного відповідач переконаний, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, відповідно до повноважень та у спосіб, визначених законом, та підстави для його скасування відсутні.

Станом на 15 грудня 2022 року день набрання чинності Законом України від 13 грудня 2022 року №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративну справу розглянуто не було.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року №3863-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» справа передана на розгляд Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року адміністративну справу прийнято до провадження; замінено відповідача ГУ ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код юридичної особи 43141267) на правонаступника ГУ ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44116011); судовий розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.50-51).

У додаткових поясненнях відповідач підтримав доводи відзиву на позовну заяву (а.с.54-62). Також зазначив, що податкове повідомлення-рішення містить визначену законодавцем інформацію. Спірне рішення прийняте за формою «Ф» відповідно до встановленого Порядком №1204 зразка т при формуванні розрахунку було допущено технічну помилку в написанні вулиці, тому враховуючи дані Державного реєстру речових прав правильною слід вважати «вулиця Нижньоюрківська, 3». Між тим окремі недоліки рішення не можуть бути підставою для його скасування, якщо таке прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити зміст. Відповідач вважає, що позивачем не було надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів зі сторони ГУ ДПС у м. Києві та неправомірності дій останнього, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Інші заяви по суті справи, зави, клопотання від сторін не надходили.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

З матеріалів справи встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нежилі приміщення з №1 по №16 (групи приміщень №37) в літ.А загальною площею 115,90 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , про що видно з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.37).

Податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 12 серпня 2019 року №0-2655 форми «Ф» ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке сплачується фізичними особами - власниками нежитлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 4314,96 грн (а.с.9).

З розрахунку податку видно, що податкове зобов`язання визначено за 12 місяців 2018 року із площі об`єкта нерухомості (місто Київ, вулиця Нижньогірська, 3) 115,90 кв.м; ставка податку становить 37,23 грн (а.с.10).

Податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 оскаржував в адміністративному порядку до ДПС України, рішенням якої від 23 жовтня 2019 року №11118/Ч/99-00-08-05-04-14 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2019 року 12 серпня 2019 року №0-2655 без змін (а.с.13-16).

Зазначене податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві є предметом оскарження у цьому спорі.

При вирішенні цього спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, визначаючи, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і надалі зі змінами, чинним на час виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Як установлено підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, регулюється статтею 266 ПК України.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3, підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 цього Кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України передбачено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

За правилами підпунктів 266.7.1, 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

З аналізу наведених норм слідує, що фізичні особи - власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової/ нежитлової нерухомості. У свою чергу обчислення податку здійснюють контролюючі органи на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за базовий податковий (звітний) рік (дорівнює календарному року), виходячи із загальної площі об`єкта нерухомості та відповідної ставки податку, у спосіб прийняття податкового повідомлення-рішення про сплату суми податку з наступним його надсиланням (врученням) платнику податку до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Повноваження контролюючого органу полягають виключно у розрахунку, формуванні та надсиланні податкових повідомлень-рішень платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно.

За змістом пункту 58.1 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення повинне містити підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; граничні строки сплати грошового зобов`язання та попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання, строки для оскарження податкового повідомлення-рішення. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій. Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У розглядуваному випадку податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 12 серпня 2019 року №0-2655 ОСОБА_1 визначене податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік у сумі 4314,96 грн (115,90 кв.м х 37,23 грн, де 115,90 кв.м. загальна площа нежитлових приміщень (база оподаткування), а 37,23 грн ставка податку), що встановлено з розрахунку податку (а.с.8); у ньому вказано правові підстави для визначення податкового зобов`язання (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України), строки сплати, наслідки несплати у визначений строк та строки оскарження рішення в адміністративному або у судовому порядку.

Перевіряючи доводи сторін щодо протиправності/правомірності цього податкового повідомлення-рішення, суд зазначає про таке.

За визначенням, наведеним у пункті 44.1 статті 44 ПК України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Спірне рішення прийняте ГУ ДФС у м. Києві, яке є територіальним органом ДФС України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Поряд з тим постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1 (у т.ч. ГУ ДПС у м. Києві). Реорганізовано деякі територіальні органи ДФС шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів ДПС за переліком згідно з додатком 2 (зокрема, реорганізується ГУ ДФС у м. Києві, яке приєднується до створеного ГУ ДПС у м. Києві). Установлено, що територіальні органи ДФС, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам ДПС.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р «Питання Державної податкової служби» Уряд погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення ДПС України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень ДФС України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01 серпня 2019 року внесено дані про перебування юридичної особи ГУ ДФС у м. Києві (код юридичної особи 39439980) в стані припинення (а.с.18).

Відповідно до наказу ДПС України від 28 серпня 2019 року №36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України» розпочато виконання ДПС України функцій і повноважень ДФС України, що припиняється.

Наказом ГУ ДПС у м. Києві від 29 серпня 2019 року №43 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у м. Києві» (а.с.43) розпочато виконання ГУ ДПС у м. Києві кладених на нього Положенням про ГУ ДПС функцій і повноважень ГУ ДФС у м. Києві, яке реорганізовується шляхом приєднання до ГУ ДПС (пункт 1).

Отже, на час винесення податкового повідомлення-рішення від 12 серпня 2019 року №0-2655 ГУ ДФС у м. Києві не припинено як юридична особа. У свою чергу ГУ ДПС у м. Києві, яке зареєстроване як юридична особа 31 липня 2019 року (а.с.17), розпочало виконання функцій і повноважень з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування тільки з 29 серпня 2019 року.

Таким чином, станом на 12 серпня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві здійснювало повноваження і функції як контролюючий орган, тож мало повноваження на формування податкових повідомлень-рішень.

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №1204 передбачено, що структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконуючому його обов`язки, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.

Судом встановлено, що рішення ГУ ДФС України підписане Неджижимовою Н.

Відповідно до наказу ДФС України від 22 березня 2018 року №4457 «Про надання повноважень» (а.с.41-42) уповноважено головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та транспортного податку управління податків і зборів з фізичних осіб Неджижимову Н.В. на винесення податкових повідомлень-рішень, рішень про визначення податкових зобов`язань відповідно до вимог ПК України, а саме підпункту 266.7 статті 266 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки»; пункту 267.6 статті 267 «Транспортний податок» (пункт 8).

Наведене спростовує доводи позивача про те, що податкове повідомлення-рішення підписане не уповноваженою особою та що ГУ ДФС у м. Києві як контролюючий орган припинене й не мало повноважень на прийняття податкового повідомлення-рішення від 12 серпня 2019 року №0-2655.

При складанні податкових повідомлень-рішень до них заноситься інформація, передбачена відповідними формами, встановленими цим Порядком.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №1204 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення (пункт 9 розділу ІІ цього Порядку).

Податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2019 року №0-2655 форми «Ф» відповідає за змістом затвердженій у додатку 1 до Порядку №1204 формі та містить передбачену у ній інформацію.

Розрахунок податкового зобов`язання (а.с.10) містить інформацію про базу оподаткування (об`єкт нерухомості), площу, ставку податку, базовий податковий (звітний) період; сума обчисленого податкового зобов`язання відповідає сумі та періоду, вказаному у спірному рішенні.

У розрахунку вказано, що податкове зобов`язання розраховане за об`єктом нерухомого майна площею 115,90 кв.м та зазначено адресу: місто Київ, вулиця Нижньогірська, 3.

Позивач, стверджуючи, що відповідач не визначив об`єкт оподаткування, покликається на лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 листопада 2019 року №055-13159, згідно з яким така вулиця у місті Києві відсутня (а.с.28).

Відповідач у додаткових поясненнях суду повідомив про допущену технічну помилку в написанні вулиці при формуванні розрахунку.

На переконання суду, така описка не змінює того факту, що позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, адже інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджено, що ОСОБА_1 належить нежиле приміщення площею 115,90 кв.м, тому таке майно - об`єкт нежитлової нерухомості по АДРЕСА_1 - є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Необхідно зазначити, що у постановах від 19 травня 2020 року у справі №820/2300/18, від 30 квітня 2020 року у справі №810/384/16, від 17 березня 2020 року у справі №808/4140/15, від 25 січня 2019 року у справі №812/1112/16, від 11 лютого 2021 року у справі №160/4023/19, від 18 лютого 2021 року у справі №826/25700/15, від 23 листопада 2023 року у справі №815/3358/15 Верховний Суд вказував, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Позивач не спростував тієї обставини, що у 2018 році не належав до платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та що у нього був відсутній об`єкт оподаткування площею 115,90 кв.м у цьому податковому (звітному) періоді.

Тому наявність помилки у назві вулиці, яка є очевидною опискою при формуванні розрахунку, не змінює самої суті податкового повідомлення-рішення та не вказує на його недійсність чи протиправність.

З приводу аргументів позивача про протиправність рішення у зв`язку із його прийняттям після 1 липня року, що йде за звітним періодом (2018 рік), суд зазначає, що відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Підпунктом 266.10.2 пункту 266.10 статті 266 ПК України також обумовлено, що у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Наведені норми ПК України означають, що у разі отримання податкового повідомлення-рішення з нарахованим податковим зобов`язанням після 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), платник податку звільняється лише від відповідальності за несвоєчасну сплату таких зобов`язань, а не від їх сплати в цілому на цій підставі.

З матеріалів справи слідує, що у зв`язку з оновленою інформацією в ІС «Податковий блок» попереднє податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року №0-2655 на суму 40349,87 грн є відкликаним та після проведеного перерахунку сформовані нові податкові повідомлення-рішення від 12 серпня 2019 року №0-2655 на суму 4314,96 грн, №0-2655 на суму 146269,22 грн, про що позивачу роз`яснено у листі ГУ ДФС у м. Києві від 12 серпня 2019 року №93595/Ч/26-15-13-10-22(а.с.20-21).

Тобто, нові податкові-повідомлення-рішення прийняті внаслідок перерахунку податкового зобов`язання контролюючим органом, визначених у попередньому рішенні, яке є відкликаним.

Отже, направлення податкового повідомлення-рішення з визначеним податковим зобов`язанням з податку на нерухоме майно, відмінним від земельної ділянки, після 01 липня 2019 року не відміняє обов`язку сплати податкового зобов`язання за 2018 рік та не утворює підстав для визнання протиправним оспорюваного акта індивідуальної дії, що відповідає висновку Верховного Суду у постановах від 04 вересня 2018 року у справі №817/1061/17, від 14 березня 2019 року у справі №826/12543/17.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що доводи позивача про протиправність податкового повідомлення-рішення від 12 серпня 2019 року №0-2655 (тобто, визнання його таким, що порушує права позивача) не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, а наявність окремих недоліків (дефектів), допущених при його оформленні, не є підставою для його скасування. Прийняття цього податкового повідомлення-рішення обумовлено повноваженнями, які наявні в контролюючого органу відповідно до приписів ПК України щодо обчислення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з одного боку, та конституційним обов`язком кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (стаття 67 Основного Закону), з іншого боку.

Таким чином, в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то підстави для відшкодування позивачу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк