Справа № 674/525/25
Суддя: Шафікова Ю. Е.
Дата ухвалення: 2025-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/525/25
Провадження № 2-а/674/34/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мутаса В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій службової особи протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ; скасувати постанову №0062 від 12.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що зі змісту постанови вбачається, що він порушив ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024. № 560, додаток 11 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, а саме будучи повідомленим про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом надісланні повістки рекомендованим поштовим відправленням засобами поштового зв`язку він не прибув за викликом, а повістка була повернута 25.11.2024. Із скріншоту застосунку «Резерв+» відсутні відомості щодо обліку позивача як порушника військового обліку, дата уточнення даних 12.07.2024, дійсний до 12.07.2025. ОСОБА_1 вніс свої відомості до Єдиного реєстру призовників 12.07.2024, отримав військово-обліковий документ, оновив свої дані. Позивач має право на відстрочку у зв`язку з утриманням 3-х дітей. У постанові відсутні фактичні дані щодо конкретної інформації, яку не оновив позивач і яка підлягала уточненню. Повістка до поштової скриньки позивача не надходила, а тому відмітка про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» не відповідає дійсності. Зі змісту постанови не вбачається, на підставі яких доказів відповідач дійшов висновку про порушення ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Ст.210-1 не застосовується у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників даних призовника шляхом електронної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи.

Ухвалою судді від 08.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 просив відмовити у задоволенні позову. Проставлення на поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання констатує факт вручення повістки цій особі, отже твердження позивача про неотримання поштового листа є безпідставним. Доводи, що позивач згідно додатку «Резерв+» не є порушником правил військового обліку не стосуються предмету позову. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 не актуалізував інформацію про про проходження військово-лікарської комісії, в саме відсутня дата проходження медичного огляду та висновок про ступінь придатності до військової служби. Посилання позивача на оновлення даних та наявність права на відстрочку від призову як на підставу не прибуття за викликом до РТЦК не може братись до уваги, оскільки обов`язок явки за отриманою повісткою є безумовним. Враховуючи викладене, дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 є вчинені в межах повноважень, у спосіб та у порядку передбачені законодавством України. Відсутні підстави для скасування постанови.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у ній.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду у встановленому законом порядку, повноважного представника в судове засідання не направив.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 12.02.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №0062 відносно ОСОБА_1 .

Вказаною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

За змістом постанови 03 лютого 2025 року о 09 год. 50 хв. з`ясовано, що 12.11.2024 на ім`я ОСОБА_1 за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою проживання: АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 470 було відправлено повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 25.11.2024 о 09:00 год. До ІНФОРМАЦІЯ_5 повернулось рекомендоване поштове відправлення як не вручене. Відповідно до довідки про причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою. За приписами чинного законодавства повістка вважається врученою. ОСОБА_1 за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився та порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024. № 560. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення що передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є протиправними, постанова підлягає скасуванню.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Нормами ст.1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частинами 1, 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію; вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» (затв. Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022) на території України оголошено загальну мобілізацію, строк якої неодноразово продовжувався.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п.22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз.2, 3, 4 п.34 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з п.п.2 п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується військово-обліковим документом із застосунку «Резерв+», дата уточнення даних 12.07.2024, дійсний до 12.07.2025, місце проживання АДРЕСА_1 , вказано номер телефону НОМЕР_1 .

12.11.2024 було виготовлено повістку про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 25.11.2024 о 09 год. 00 хв. з метою уточнення даних.

Вказана повістка була направлена рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення (№ відправлення 470) за адресою проживання позивача.

Відповідно до довідки від 12.11.2024 виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» (являється особою, в якого на утриманні перебуває 3 дітей віком до 18 років) до 07.02.2025.

Відповідно до п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15 березня 2009 року, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 за наявним номером мобільного телефону повідомлено про надходження повістки, що фактично унеможливило належне його сповіщення про очікування на нього поштового відправлення з повісткою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час виклику до відділу РТЦК.

Також, згідно витягу з додатку «Резерв+» ОСОБА_1 при уточненні даних повідомив номер свого мобільного телефону, адресу проживання, що вказує як на вчасне оновлення позивачем своїх облікових даних та інформування про це відповідача згідно з вимогами п.22 Порядку №560. Отже, відповідачем не доведено підстав для направлення зазначеної вище повістки.

У доповіді Венеційської комісії (схваленій на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року) на підставі аналізу правових систем європейських держав у пошуках спільних елементів, характерних для "верховенства права", запропоновано щонайменше 6 необхідних елементів, яких необхідно дотримуватися не лише формально, але й по суті. Ними є: 1) законність, включно з прозорим, підзвітним і демократичним процесом прийняття законів; 2) правова визначеність; 3) заборона довільності у прийнятті рішень; 4) доступ до правосуддя, що здійснюється незалежним і безстороннім судом, включно з можливістю оскаржити в суді адміністративні акти; 5) повага до прав людини; 6) недискримінація і рівність перед законом.

З огляду на викладене суд також зауважує, що ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" і "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Дотримання принципу "належного урядування" оцінюється одночасно з додержанням принципу "пропорційності", при тому, що немає точного, вичерпного переліку обставин і фактів, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення "справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини". Цей критерій є оціночним і стосується суб`єктивної складової кожної конкретної справи, а тому має бути з`ясований у кожній конкретній справі на підставі безпосередньо встановлених обставин і фактів.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч.1 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише за наявності як складу правопорушення так і вини особи, але в даному випадку позивач не допустив протиправної бездіяльності щодо неявки до центру комплектування, оскільки не був належним чином оповіщений про наявність повістки, також відповідачем не доведено наявність підстав для направлення такої повістки.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

За таких обставин оскаржуванна постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає закриттю .

Щодо позовної вимоги про визнання дій т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 протиправними слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 235 КУпАП від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Використання формулювання «від імені» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Таким чином, заявлена позивачем вимога про визнання дій т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 протиправними не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає завданням адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав позивача. Додатково слід зазначити, що позивачем не вірно вказано прізвище посадової особи як « ОСОБА_3 », замість прізвища « ОСОБА_4 », а також взагалі не вказано його статус як відповідача за вищевказаним позовом у вступній частині позовної заяви.

Згідно з ч. 1ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. Отже, стягненню підлягає судовий збір пропорційно до задоволення позовних вимог у розмірі 302 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2 -14, 72-77, 122, 241-255, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову №0062 від 12.02.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302 грн. 80 коп.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 09 травня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Ю. Е. Шафікова