Справа № 703/667/25
Суддя: Ігнатенко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/667/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попельнуха Юлія Ігорівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

04 лютого 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попельнуха Ю.І., через систему «Електронний суд», звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) полковника ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП про адміністративне правопорушення про накладення штрафу у сумі 17000 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити; стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: судовий збір та витрати на правничу допомогу у сумі 10000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) полковником ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 17000 гривень, за те, що останній не з`явився по повістці 17 вересня 2024 року на 09 годину 00 хвилин для взяття на облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних з військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, яку особисто отримав 16 вересня 2024 року, чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року та ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення під час дії особливого періоду, за яке передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Позивач вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прибути за повісткою на 17 вересня 2024 року не міг, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні.

Зазначає, що відповідно до направлення від 17 вересня 2024 року позивача направлено на УЗД судин голови та шиї, про що свідчить запис в реєстратурі №6700-5008-0913-3199.

Крім того, 17 вересня 2024 рок позивач звернувся до відповідача із заявою щодо можливості прибуття за повісткою. До даної заяви було додано: 1. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001523; 2. Копія договору про надання правової допомоги від 15 вересня 2024 року; 3. Ордер на надання правничої допомоги №1093249; 4. Копія виписки з медичної карти огляду невропатолога 17 вересня 2024 року на 2 аркушах; 5. Копія направлення на УЗД від 17 вересня 2024 року; 6. Роздруківка з смс повідомлення Е-health щодо електронних направлено №6700-5008-0913-3199, №9956-5492-7932-1856, ініціація плану лікування №4759-0065-1900-0410. Дана заява на адресу відповідача була направлена з рекомендованим повідомленням №312 з описом вкладення. Отже, позивач свідомо не ігнорував вимоги ТЦК, що виключає наявність умислу.

07 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою на відстрочку від мобілізації під час воєнного стану, направивши дану заяву рекомендованим листом з повідомленням №639.Вказує, що згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2024 року у справі №707/2778/24 колишня дружина ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав, а тому позивач опікується донькою самостійно. Другий примірник заяви на відстрочку та нотаріально завірених додатків до неї, ОСОБА_1 надавав представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) 08 січня 2025 року куди був з незрозумілих на те підстав доставлений працівниками поліції.

Станом на даний час заява на відстрочку на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та заява щодо розгляду питання від 08 лютого 2025 року знаходиться на розгляді ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).

У присутності позивача було складено адміністративних протокол, відібрано пояснення та надано копії відповідних документів, щодо підтвердження факту неможливості прибуття за повісткою. Другий примірник протоколу ОСОБА_1 під підпис не вручався та на руки не надавався. Про час та місце розгляду справи позивача ніхто не повідомляв, оскаржувана постанова була складена 08 січня 2025 року, набрала законної сили 19 січня 2025 року, а направлена позивачу згідно штампа на конверті 28 січня 2025 року. Дана постанова була отримана позивачем 31 січня 2025 року.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові не конкретизовано мету виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено перелік підстав для виклику особи до ТЦК та СП, передбаченого вищевказаним порядком. Також, із самої постанови не вбачається наявність належного повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, не зазначено відомостей щодо повідомлення особи про розгляд справи.

Позивач вважає, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідач повинен був повідомити позивача про розгляд справи в термін до дати розгляду справи, крім того не роз`яснено права позивача та позбавлено право на адвоката, а також не враховано обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність.

Стверджує, що позивач своєчасно оновив дані до 16 травня 2024 року, в наявності у позивача був військовий квиток. Позивач був змушений повторно 08 січня 2025 року оновлювати свої дані та проходити ВЛК.

Також, позивачем ставиться під сумнів пояснення ОСОБА_4 , оскільки відомості, які дозволяють ідентифікувати особу та підстави з яких свідок був викликаний на допит та допитаний, і так як такі відомості не зазначені, то дані свідчення є недопустимими. Крім того, не має жодного доказу того, що свідка ознайомлено з його правами та обов`язками.

Дана постанова, на думку позивача, не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення.

За таких обставин позовні вимоги позивач вважає обґрунтованими та, відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою судді від 07 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

24 квітня 2025 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не підлягає до задоволення. Так, 08 січня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову №46, якою наклав на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 гривень за ч.3 ст.210 КУпАП, у зв`язку з неявкою військовозобов`язаного за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 годин 00 хвилин 17 вересня 2024 року. Згідно з постановою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язку, визначеного підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487: ОСОБА_1 не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, зазначені в отриманій ним повістці, для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, уточнення персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що не одержував повістки, однак це твердження є намаганням ввести суд в оману. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 11 вересня 2024 року він особисто одержав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 17 вересня 2024 року. Підписана ОСОБА_1 розписка про одержання повістки була досліджена як доказ правопорушення, її копія приєднана до матеріалів справи.

В протоколі ОСОБА_1 визнав, що не з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в цей час лікувався. Однак, аналіз наданих позивачем доказів свідчить про свідоме неприбуття ОСОБА_1 17 вересня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 та його намагання ввести начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також суд, в оману щодо причин неявки за повісткою. Оцінка поданих ним документів у їх сукупності дає можливість зробити висновок, що в цей день стан здоров`я не перешкоджав ОСОБА_1 з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем надано суду направлення від 17 вересня 2024 року на ультразвукову діагностику до мед центру «Євромед». Як вбачається з бланку МЦ «Євромед», це направлення виписала лікар КНП «Черкаська ЦРЛ». В медичну картку позивача в цей день записано призначення лікаря: УЗД, аналіз крові, масаж, направлення на денний стаціонар. Під час огляду лікар діагностувала у ОСОБА_1 хронічний посттравматичний головний біль внаслідок ЗЧМТ (16 жовтня 2017 року), остеохондроз, а також тривожний синдром. Цей стан та хронічні хвороби не перешкоджали ОСОБА_1 пересуватись, зокрема, в м. Черкаси і по місту між лікувальними закладами. В системі Е-health направлення йому згенеровано о 08:58 (як вбачається, до спеціаліста) і о 10:18 (на УЗД). Згідно довідки КНП «Черкаська ЦРЛ», ОСОБА_1 проходив амбулаторне лікування (очевидно, медикаментозне та призначений йому масаж, їздив з цією метою з с. Слобода до Черкаської ЦРЛ). Отже, діагностовано у нього захворювання не позбавляли ОСОБА_1 можливості пересуватись, відповідно, він мав можливість прибути в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

17 вересня 2024 року стан здоров`я не перешкоджав ОСОБА_1 пересуватись по м. Черкаси, зокрема, для укладення в цей день з адвокатом Попельнухою Ю.М. (м. Черкаси, вул. Володимира Великого, 37) договору на надання правової допомоги.

Зазначає, що позивачу ОСОБА_1 були відомі положення п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560, оскільки 18 вересня 2024 року адвокат ОСОБА_5 направила до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про причини неявки ОСОБА_1 17 вересня 2024 року. Вбачається, що це звернення є намаганням створити підстави для уникнення відповідальності за порушення правил військового обліку, оскільки: воно не є безпосереднім зверненням ОСОБА_1 , а опосередкованим, через адвоката; стан здоров`я не перешкоджав ОСОБА_1 пересуватись між населеними пунктами і по м. Черкаси, медичний висновок встановленої форми про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 відсутній; в подальшому, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Наведеним спростовується твердження позивача про відсутність умислу на неявку за повісткою до ТЦК та СП.

Не відповідає дійсності твердження ОСОБА_1 , що не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час, дату і місце розгляду справи, мається підпис позивача про роз`яснення йому цих обставин.

Позивач голослівно стверджує, що ОСОБА_4 є неналежним свідком правопорушення. Цей свідок дав пояснення лише щодо неявки ОСОБА_1 17 вересня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт неявки за повісткою визнав сам позивач і в протоколі, і в позовній заяві. Пояснень щодо інших обставин ОСОБА_4 не давав, а про неявку ОСОБА_1 йому відомо безпосередньо як оператору мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За вказаних обставин, відповідач вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі і не підтверджені доказами, у зв`язку з чим просив: продовжити ІНФОРМАЦІЯ_5 строк подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 у даній справі та прийняти відзив; постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №46 від 08 січня 2025 року залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення без задоволення.

До відзиву додано копію справи про адміністративне правопорушення №46.

07 травня 2025 року, через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшла відповідь представника позивача ОСОБА_1 адвоката Попельнуха Ю.І. на відзив, в якому, окрім викладених у позовній заяві обставин, зазначено, що твердження відповідача не відповідають фактичним обставинам справи. У статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вказано саме «хвороба», не зазначено, що особа, яка не може прибувати за повісткою, повинна не могти фізично пересуватися, вичерпного переліку хвороб не наведено. Представник відповідача ототожнює поїзду до лікувального центру міста з Червоної Слободи до м. Черкаси (орієнтовно 9 км) та між Червоною Слободою та Смілою (орієнтовно 36 км), що для хворої людини є значною перешкодою. Чомусь представник відповідача вважає, що позивач їздив до приватного будинковолодіння адвоката Попельнухи Ю.І., а не навпаки. Дії позивача цілком відповідають логіці, оскільки відвідавши лікаря, маючи складну хворобу та виклик до військомату, на який він не мав змоги з`явитися, з метою визначитися, який подальші його дії в правовому полі, він і звернувся до адвокат. Паралельно з цим, 07 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про відстрочку від мобілізації під час воєнного стану, направивши дану заяву рекомендованим листом з повідомленням. У відзиві також наявна теза: «не відповідає дійсності твердження ОСОБА_1 , що він не був повідомлений адміністративне правопорушення зазначено час, дату і місце розгляду справи, мається підпис позивача про роз`яснення йому цих обставин». Про те це не відповідає дійсності та матеріалам справи, оскільки про час та місце розгляду справи позивача ніхто не повідомляв, оскаржувана постанова була складена 08 січня 2025 року, набрала законної сили 19 січня 2025 року, а направлена позивачу згідно штампу на конверті 28 січня 2025 року. Дана постанова була отримана позивачем 31 січня 2025 року, протилежне у відзиві не спростовується.

Вказує, що ОСОБА_4 є працівником і посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , його свідчення цілком і повністю можуть бути упередженими та необ`єктивними.

За вказаних обставин, представник позивача просила суд поновити представнику позивача Попельнусі Ю.І. строк на подачу відповіді на відзив, оскільки він був отриманий лише 06 травня 2025 року та прийняти вказану відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 12 травня 2025 року: клопотання відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про продовження строку подання відзиву задоволено частково, поновлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву, а у частині продовження такого строку відмовлено; у задоволені клопотання представника позивача про поновлення строку подачі відповіді на відзив відмовлено.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 262 КАС України не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, врахувавши доводи представників сторін, які викладені у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

Згідно диспозиції ч.1 ст.210 КУпАП, адміністративна відповідальність за даною частиною статті настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.210 КУпАП, адміністративна відповідальність за даною частиною статті настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально - профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до пп.1 п.27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, під час мобілізації громадяни викликаються з метою: 1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Згідно п.28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Відповідно до п.29 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, у повістці зазначаються:

прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;

мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

місце, день і час явки за викликом;

найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою;

прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

реєстраційний номер повістки;

роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Згідно п.35 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до п.п.1 п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Судом встановлено, що 16 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 одержав повістку №3072 про виклик на 09 годину 00 хвилин 17 вересня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) для: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

Як вбачається з відомостей, які викладені у позовній заяві, позивач ОСОБА_1 не заперечує факт отримання 16 вересня 2025 року повістки №3072 про виклик на 17 вересня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, з 16 вересня 2024 року позивачу ОСОБА_1 достовірно було відомо про необхідність явки за повісткою 17 вересня 2024 року о 09 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), а також наслідки неявки за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 17 вересня 2024 року о 09 годині 00 хвилин за вищевказаною повісткою не з`явився.

Факт неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 17 вересня 2024 року о 09 годині 00 хвилин за повісткою позивачем ОСОБА_1 , відповідно до відомостей, які зазначені у позовній заяві, не заперечується.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 08 січня 2025 року начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 складено протокол №б/н про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, ОСОБА_1 порушив вимоги пп.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487, оскільки не з`явився 17 вересня 2024 року на 09 годину 00 хвилини по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, яку отримав особисто 16 вересня 2024 року. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, вчинене в особливий період. Правопорушення виявлене співробітниками поліції 08 січня 2025 року, громадянин ОСОБА_1 перебував в розшуку, та прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися за матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову у справі), повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 08 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 о … (відомості неможливо відтворити внаслідок неякісної копії документу) годин 00 хвилин в кабінеті №12. Під даним текстом наявний підпис особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

У графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності» вказаного протоколу зазначено: «не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 тому що проходив лікування».

У графі «Другий примірник протоколу отримав» підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній.

При цьому, у позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що прибути за повісткою на 17 вересня 2024 року не міг, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні (дане підтверджується роздруківкою з смс-повідомлень «E-HEAITH» щодо електронних направлень №9956-5492-7932-1856, 6700-5008-0913-3199, ініціацією плану лікування №4759-0065-1900-0410). Крім того вказує, що 17 вересня 2024 року він звернувся до відповідача із заявою щодо можливості прибуття за повісткою до якої додав відповідні підтверджуючі документи.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Аналізуючи ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд приходить до висновку, що поважною причиною неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, є хвороба громадянина, яка позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк, натомість хвороба громадянина, яка не позбавляла його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк, не є поважною причиною неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці.

Так, 18 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Попельнуха Ю.І., поштовим відправленням, направила на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про поважні причини неприбуття за повісткою, в якій зазначила, що даною заявою вона, як представник ОСОБА_1 , адвокат Попельхуха Ю.І., який діє на підставі ордера на надання правової допомоги, договору про надання правової допомоги від 15 вересня 2024 року, інформує ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) про те, що громадянин ОСОБА_1 з 17 вересня 2024 року по 24 вересня 2024 року знаходиться на лікарняному, що підтверджується випискою з медичної карти огляду невропатолога 17 вересня 2024 оку та ініціацією плану лікування №4759-0065-1900-0410 від 17 вересня 2024 року. Відповідно до електронного направлення №6700-5008-0913-3199 від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 направлено до невропатолога. Згідно електронного направлення №9956-5492-7932-1856 від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні з діагнозом «ДЗ хронічного посттравматичного головного болю внаслідок ЗЧМС струсу ГМ» та направлений на УЗД шиї та голови. Вказані вище обставини підтверджуються електронними направленнями, що підтверджується роздруківкою з смс повідомлення Е-health. Після лікування, у відповідності до п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, він забезпечить свою явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). На підставі вищевикладеного, підтверджуємо поважні причини неприбуття за повісткою №3072 на 17 вересня 2024 року. Крім того, просила утриматися від дій, спрямованих на оголошення в розшук ОСОБА_1 як особи, яка ухиляється від мобілізації.

У вищевказаній заяві зазначено, що додатками до неї є: 1. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001523; 2. Копія договору про надання правової допомоги від 17 вересня 2024 року; 3. Ордер на надання правничої допомоги №1093249; 4. Копія виписки з медичної карти огляду невропатолога 17 вересня 2024 року на 2 аркушах; 5. Копія направлення на УЗД від 17 вересня 2024 року; 6. Роздруківка з смс повідомлення Е-health щодо електронних направлено №6700-5008-0913-3199, №9956-5492-7932-1856, ініціація плану лікування №4759-0065-1900-0410.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви ОСОБА_1 , з переліку вищевказаних документів, які є додатками до заяви представника ОСОБА_1 адвоката Попельнуха Ю.І. про поважні причини неприбуття за повісткою, додано виключно: копію виписки з медичної карти огляду невропатолога 17 вересня 2024 року на 2 аркушах; копію направлення на УЗД від 17 вересня 2024 року; роздруківку з смс повідомлення Е-health щодо електронних направлено №6700-5008-0913-3199, №9956-5492-7932-1856, ініціація плану лікування №4759-0065-1900-0410.

При цьому, суд звертає увагу на наявні розбіжності між змістом вищевказаної заяви та інформацією про документи, які є додатками до такої заяви, а саме щодо дати укладення договору про надання правової допомоги, на підставі якого адвокат Попельнуха Ю.І. представляла інтереси ОСОБА_1 . Так, у змісті заяви датою вказаного договору є 15 вересня 2024 року, натомість в переліку додатків до заяви зазначено, що такий договір укладений 17 вересня 2024 року.

Зазначені обставини, з урахуванням неподання стороною позивача до суду копій документів, які були направлені разом з вищевказаною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: копії договору про надання правової допомоги від 17 вересня 2024 року та ордеру на надання правничої допомоги №1093249, позбавляють суд об`єктивної можливості прийти до висновку, що адвокат Попельнуха Ю.І. була наділа повноваженнями звертатися від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з вищевказаною заявою.

Крім того, згідно копії медичних документів, які додані до позовної заяви, 17 вересня 2024 року невропатологом проведено огляду ОСОБА_1 та встановлено діагноз: «Хронічний посттравматичний головний біль внаслідок ЗЧМТ, струсу головного мозку (від 16 жовтня 2017 року). Тривожно-депресивний синдром». Призначення: 1) УЗД судин шиї і голови; 2) ЗАК, ЗАС, глюкоза, крові; 3) Масаж шийно-грудного відділення хребта; 4) Направлення на денний стаціонар. Лікування згідно листка призначень.

Відповідно до довідки КНП «Черкаська центральна районна лікарня» від 17 вересня 2024 року, ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному прийомі, проходив курс відповідного лікування в умовах денного стаціонару.

Як вбачається з листів лікарських призначень, лікарем призначено ОСОБА_1 лікуванням медичними препаратами, при цьому у графі «Викон. дата, відмітка про призначення та виконання» наявні відомості: 17/09, 18/09, 19/09, 20/09.

Інша додана до позовної заяви ОСОБА_1 медична документація, а саме: направлення, рецепти та медична документація Ф-1, підтверджує виключно направлення ОСОБА_1 на проходження 17 вересня 2024 року медичної процедури та призначення лікарських препаратів, натомість не підтверджує перебування ОСОБА_1 на лікуванні у період з 17 вересня 2024 року по 24 вересня 2024 року, як про це зазначила адвокат Попельнуха Ю.І. у вищевказаній заяві про поважні причини неприбуття ОСОБА_1 за повісткою.

Таким чином, з доданих до позовної заяви медичних документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 17 вересня 2024 року знаходився на амбулаторному прийомі у лікаря і проходив курсу відповідного лікування в умовах денного стаціонару.

Натомість, доказів перебування ОСОБА_1 у період часу з 17 вересня 2024 року по 24 вересня 2024 року на стаціонарному лікуванні, матеріали справи не містять.

З врахуванням вищевикладеного, суд не приймає до уваги доводи сторони позивача, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, про те, що позивач ОСОБА_1 не міг прибути за повісткою на 17 вересня 2024 року, у зв`язку з його стаціонарним лікуванням.

Одночасно, суд звертає увагу, що повістка №3072 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 годину 00 хвилин 17 вересня 2024 року, була вручена позивачу ОСОБА_1 16 вересня 2024 року, тобто безпосередньо перед днем, коли він мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а звернувся позивач ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я саме 17 вересня 2024 року, тобто саме у день, коли зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, звернення позивача ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з приводу лікування було викликано не необхідністю отримання невідкладної медичної допомоги, а наявним у нього хронічним захворюванням, яке виникло внаслідок ЗЧМТ та струсу головного мозку, що отримані ним ще 16 жовтня 2017 року.

Доказів обов`язкової необхідності отримання позивачем ОСОБА_1 медичної допомоги саме 17 вересня 2024 року, тобто у день, коли він був зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, проходження щорічного або щомісячно лікування з приводу наявного у нього хронічного захворювання саме у ці дні, а також неможливості отримання такої медичної допомоги, яка, як вбачається з вищезазначених медичних документів, не є екстреною, у будь-який інший день після 17 вересня 2024 року або ж 17 вересня 2024 року після виконання ним свого обов`язку прибуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали справи не містять та стороною позивача не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що стороною позивача не надано доказів виконання ОСОБА_1 вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у частині його обов`язку прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, що не перевищує сім календарних днів, після повідомлення відповідача про причини неявки по повістці 17 вересня 2024 року.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наявне у позивача ОСОБА_1 хронічне захворювання не перешкоджало йому 17 вересня 2024 року особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, а сам по собі факт його звернення 17 вересня 2024 року до закладу охорони здоров`я для отримання медичної допомоги, внаслідок вказаного захворювання, не може бути визнано поважною причиною неприбуття у строк, визначений у повістці.

За вказаних обставин, суд не приймає до уваги посилання сторони позивача, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, на те, що позивач ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою 17 вересня 2024 року внаслідок його перебування на лікуванні, а також твердження про те, що позивач свідомо не ігнорував вимоги ТЦК, що виключає наявність умислу.

З врахуванням вищевикладеного, суду приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами наявність у нього поважних причин неприбуття 17 вересня 2024 року о 09 годині 00 хвилин за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що, у свою чергу свідчить про порушення позивачем ОСОБА_1 в особливий період вимог підпункту 2 пункту Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 3 статті 210 КУпАП.

Згідно ст.235 КУпАП, адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, 08 січня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 , за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , неодруженого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , безробітного, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , виніс постанову №46 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з вищевказаної постанови, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено: « ОСОБА_1 17 вересня 2024 року на 09 годину 00 хвилин не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних резервістів, яку особисто отримав 16 вересня 2024 року.

Цим він порушив обов`язок, визначений пп.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 р. №1487: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення вину визнав. Пояснив, що проходив лікування. Проте, його пояснення є голослівними та не звільняють військовозобов`язаного від виконання військового обов`язку.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, визначене ч.3 ст.210 КУпАП як порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Правопорушення було виявлено, коли ОСОБА_1 08 січня 2025 року з`явився в супроводі поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, перебував в розшуку.

Його винність у вчиненні правопорушення підтверджується: копією розписки, яку особисто отримав 16 вересня 2024 року про виклик в ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09 годину 00 хвилин 17 вересня 2024 року; пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 17 вересня 2024 року не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 годину 00 хвилин».

Вищевказаною постановою, яка оскаржується позивачем ОСОБА_1 , останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, визначеного ч.3 ст.210 КУпАП, та вирішено накладати на нього штраф в розмірі 17000 гривень.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, при призначенні ОСОБА_1 покарання, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий і сімейний стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача про те, що відповідачем при винесення оскаржуваної постанови не було враховано обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, оскільки таких обставин, які б мали бути враховані начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 при винесенні оскаржуваної постанови стороною позивача не наведено, при цьому на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, розмір якого, відповідно до санкції ч.3 ст.210 КУпАП, є мінімальним.

Крім того, наявність у позивача ОСОБА_1 права на відстрочку від мобілізації на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації», яке виникло у нього після вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та яке ним, станом на день винесення оскаржуваної постанови не було реалізоване у визначеному законом порядку, не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Також, твердження сторони позивача, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, про те, що в оскаржуваній постанові не конкретизовано мету виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено перелік підстав для виклику особи до ТЦК та СП, передбаченого вищевказаним порядком, суд оцінює критично, оскільки пп.1 п.27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, визначено саме мету, а не підстави, виклику громадян під час мобілізації, відомості про яку у повній мірі відображено в оскаржуваній постанові.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Положеннями ст.283 КУпАП не передбачено, що постанова має містити відомості про належне повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а також, що в ній мають бути зазначені відомості щодо повідомлення особи про розгляд справи.

Таким чином, посилання сторони позивача, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, на те, що із самої постанови не вбачається наявність належного повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, не зазначено відомостей щодо повідомлення особи про розгляд справи, не узгоджуються з положеннями ст.283 КУпАП, внаслідок чого не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що підтверджується відомостями, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 08 січня 2025 року, складеного відносно позивача ОСОБА_1 , в якому останній власноручно підтвердив повідомлення йому дати та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, та приймаючи до уваги положення ч.1 ст.268 КУпАП, суд не приймає до уваги доводи сторони позивача, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, про те, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, суд критично оцінює твердження сторони позивача про те, що позивачу ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та його позбавлено права на адвоката, оскільки такі твердження у повній мірі спростовуються відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 08 січня 2025 року, згідно яких позивач ОСОБА_1 особистими підписами підтвердив, що йому роз`яснені положення ст.63 Конституції України та права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями свідків.

Як вбачається з копії справи №46 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, постанова від 08 січня 2025 року №46, в ній наявні письмові пояснення оператора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_4 від 08 січня 2025 року, що адресовані начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких, ОСОБА_4 пояснив, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 17 вересня 2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився і до 08 січня 2025 року не з`являвся .

Відомості, які зазначені у вищевказаному поясненні ОСОБА_4 від 08 січня 2025 року, що надруковані ним самостійно, у повній мірі спростовують твердження сторони позивача про відсутність відомостей, які дозволяють ідентифікувати особу та підстави з яких свідок був викликаний на допит та допитаний, внаслідок чого такі свідчення є недопустимими.

Самостійне надання ОСОБА_4 , який є оператора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 письмових пояснень, а не відібрання у нього таких пояснень іншою особою, свідчить про його обізнаність зі своїми правами та обов`язками, як особи, що надає пояснення щодо певного факту, який ним сприймався особисто.

Одночасно, суд приймає до уваги, що стороною позивача не заперечується факт неявки позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 17 вересня 2024 року по 08 січня 2025 року, тобто обставини, про які оператор мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старший солдат ОСОБА_4 повідомив начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у своїх письмових поясненнях.

Крім того, представник позивача, викладаючи у відповіді на відзив припущення про те, що свідчення ОСОБА_4 цілком і повністю можуть бути упередженими та необ`єктивними, оскільки він є працівником і посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , не конкретизує в чому полягає така можлива упередженість та необ`єктивність, а також не піддає сумнівам вищевказані письмові пояснення ОСОБА_4 та не заперечує їх змісту.

Відповідно до примітки ст.210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Сторона позивача, стверджуючи про те, що позивач своєчасно оновив дані до 16 травня 2024 року, в наявності у позивача був військовий квиток, позивач був змушений повторно 08 січня 2025 року оновлювати свої дані та проходити ВЛК, до матеріалів справи жодного доказу, який підтверджує таке твердження, не додала, внаслідок чого суд не приймає зазначене твердження до уваги.

Крім того, сам по собі факт відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення від 08 січня 2025 року, а саме у графі «Другий примірник протоколу отримав» підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з урахуванням ознайомлення позивача ОСОБА_1 з його змістом, про що свідчать його підписи та письмові пояснення у цьому протоколі, не може свідчити про порушення відповідачем прав позивача ОСОБА_1 , протиправність оскаржуваної постанови та єдиною підставою для її скасування.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що твердження сторони позивача про те, що оскаржувана постанова є незаконною, під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, викладені в ній обставини порушення позивачем ОСОБА_1 п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487, повністю підтверджуються наданими відповідачем доказами, внаслідок чого є законною, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попельнуха Ю.І. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, підстав для покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат, суд вбачає.

Керуючись ст.9, 68 Конституції України, ст.19, 121, 222, 245, 251, 280, 283 КУпАП, ст.77, 90, 205, 229, 241-246, 255, 286, 288 КАС України, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попельнуха Юлія Ігорівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Головуючий Т.В. Ігнатенко