Справа № 709/454/25
Суддя: Романова О. Г.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/454/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Романової О.Г.,

при секретарі судового засідання - Данілової О.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Мельничук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 19 березня 2025 року серії АВ № 00005411, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, адреса: вул. Антоновича, 51, м. Київ, (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 19 березня 2025 року серії АВ № 00005411.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач являється фізичною особою-підприємцем, здійснює діяльність у сфері вантажних перевезень та являється власником транспортного засобу «MAN TGX 18.480», д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом.

19 березня 2025 року Державною службою України з безпеки на транспорті було винесено відносно позивача ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АВ № 00005411, якої було визнано останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. Відповідно до оскаржуваної постанови 23 лютого 2025 року за адресою Н-14, км 232+365, Миколаївська область, на автоматичному зважувальному комплексі WIM-24, зафіксовано транспортний засіб «MAN TGX 18.480», д.н.з. НОМЕР_2 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення на одинарну вісь транспортного засобу на 14,313 % (1,646 тонн). Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 13,146 тонн.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, яка підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так, на сертифікованих вагах у пункті завантаження та розвантаження підтверджено відповідність ваги транспортного засобу нормативним ваговим параметрам в загальному і по осях; позивачем перевозився сипучий вантаж, який за законами фізики на горизонтальній поверхні розподіляється рівномірною вагою по всіх осях, а тому при заповненому доверху причепі збільшення ваги на другу вісь більш як утричі ніж на сусідні осі є фізично неможливим, що, в свою чергу підтверджує факт несправності габаритно-вагового обладнання. Так, позивач, під час свого руху проїжджав три автоматичні вагові комплекси, проте порушення було зафіксовано лише на одному з них.

Крім цього, позивач звертає увагу, що керуючись нормами КУпАП, при наявності спірних моментів, відповідач повинен був провести розгляд справи про адміністративне правопорушення за участі позивача ОСОБА_1 , щоб надати можливість надавати додаткові пояснення, докази. Також відповідачем не було виконано обов`язку уточнити у позивача, як власника транспортного засобу, необхідні відомості щодо транспортного засобу, який передбачений п. 6 Інструкції № 512.

Враховуючи вище викладене, посилаючись на норми законодавства, позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 19 березня 2025 року серії АВ № 00005411, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути із відповідача понесені судові витрати, які складаються із суми судового збору.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі.

08 квітня 2025 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Мельничук І.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останні заперечували щодо позовних вимог та просили суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне.

Так, за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільним дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно ст. 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількість осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті та встановлення перевищення дозволених вагових норм чітко регламентоване законодавством України. Так, законодавцем визначено чітку формулу встановлення перевищення дозволених вагових норм на транспорті.

Все обладнання, за допомогою якого відбувається зважування транспортних засобів у русі проходить обов`язкову сертифікацію та повністю відповідає вимогам Європейського стандарту, в тому числі і обладнання на автоматичному зважувальному комплексі WIM-24.

Таким чином, твердження позивача про несправність обладнання зважувального комплексу не відповідає дійсності.

Крім цього, посилання позивача, що відповідно до товаро-транспортних накладних вагові норми на транспортному засобі були в дозволених межах, не можуть бути прийняті судом, оскільки відповідно до практики Верховного Суду товаро-транспортна накладна не може виключати одночасне перевезення інших товарно-матеріальних цінностей.

Щодо посилання позивача на перевезення сипучого вантажу, представник відповідача вказує на те, що відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні при здійсненні вантажного перевезення, зокрема і сипучого вантажу, автомобільним транспортом, відповідальна особа зобов`язана дотримуватися встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Законодавством України не передбачається можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

14 квітня 2025 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив у якій позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві. Також, позивач ОСОБА_1 вказує на те, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву вдається до суб`єктивної інтерпретації події та жодним чином не спростовує твердження позивача, викладені у позовній заяві.

01 травня 2025 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у якій представник відповідача заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилається на те, що позивачем як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив не доведено протиправність дій Укртрансбезпеки. Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Все обладнання, яке встановлено і працює, проходить обов`язкову сертифікацію згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010, який повністю транслює вимоги Європейського стандарту OIML R 134-1:2006 для зважування транспортних засобів в русі. Цей стандарт не обмежує використання сертифікованих систем в залежності від типу вантажу. Всі майданчики сертифікуються згідно цього стандарту і мають відповідати класу точності не гірше ніж 10F. Сертифікатом відповідності № UA.TR. 001 35 362-21 від 01.09.2021 підтверджено відповідність стандартам: ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Крім того, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 96 від 21.02.2025 підтверджено відповідність підсистеми ідентифікації транспортних засобів вимогам ДСТУ 8809:2018. Свідоцтво чинне до 21.02.2026. Позивачем відповідність вказаних документів вимогам законодавства не спростовано.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, а саме відомості зважування даного транспортного засобу по осях з вагових комплексів WIM 10, WIM 40 за 23.02.2025.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив. Суду повідомив про те, що правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП він не скоював, а тому вважає, що його було протиправно притягнуто відповідачем до адміністративної відповідальності. Діяльність щодо здійснення перевезення вантажів він здійснює на постійній основі, у зв`язку із чим суворо дотримується вимог законодавства про перевезення вантажів та не допускає в своїй діяльності здійснення перевантаження транспортного засобу. Вважає, що у відповідача є докази щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме відомості зважування даного транспортного засобу по осях з вагових комплексів WIM 10, WIM 40 за 23.02.2025, однак останній їх свідомо суду не надає. Звернув увагу суду на те, що його причіп був доверху навантажений кукурудзою, а тому вантаж, під час руху транспортного засобу, не міг посунутися та дати надмірне навантаження на другу вісь. Навантаження причепу здійснювалося насипом. Оскільки зерна кукурудзи є сипучім вантажем, вантаж розподіляється рівномірною вагою по всіх осях. Відсутність перевантаження на другу вісь підтверджується товарно-транспортною накладною від 23.02.2025 в якій уповноваженими особами зазначено масу вантажу та масу навантаження на кожну вісь. Причіп був опломбований, що виключає довантаження його іншим товаром по ходу руху транспортного засобу.

В судовому засіданні представник відповідача Мельничук І.В. позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Додатково суду повідомила про те, що вантаж (зерна кукурудзи) можуть рухатися у причепі у випадку неправильного його закріплення. Особа, яка здійснює перевезення вантажу зобов`язана закріплювати так вантаж щоби він не рухався під час руху транспортного засобу та не здійснював надмірне навантаження на вісі транспортного засобу. Ваговий комплекс WIM 24 має сертифікати відповідності та перевірки, які чинні на момент здійснення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вагові комплекси WIM встановлюються та обслуговуються Державним агентством відновлення та розвитку інфраструктури України та працюють в автоматичному режимі, що виключають будь-яку можливість впливу на його роботу. Стосовно твердження позивача щодо переховування відповідачем доказів його не винуватості, а саме не надання відомостей зважування даного транспортного засобу по осях з вагових комплексів WIM 10, WIM 40 за 23.02.2025, суду пояснила, що вказаною інформацією Державна служба України з безпеки на транспорті не володіє, оскільки до них надходить інформація лише стосовно порушення правил дорожнього перевезення вантажів. Вважає, що у випадку наявності зауважень щодо роботи вагових комплексів WIM належним відповідачем по справі, на її думку, повинно бути Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до відомостям, які містяться в матеріалах справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 19.03.2025 отримана позивачем по пошті 26.03.2025, а звернувся до суду - 31.03.2025 .

Отже, десятиденний строк оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України, був дотриманий позивачем.

Відповідно до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АВ № 00005411, 23.02.2025 о 18 год. 37 хв. за адресою Н-15, км 232+365, Миколаївська область відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу MAN TGX 18.480 д.н.з. НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 14,313 % (1,646 тонн), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. За дане правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн.

У вказаній постанові зазначені результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення. Так виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу : навантаження на одиночну вісь 13146 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 5 шт.; спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3590 мм, 2-3: 5710 мм, 3-4: 1300 мм, 4-5: 1310 мм, навантаження на вісь 1 7500 кг, 2 15650 кг, 3 5400 кг, 4 5550 кг, 5 5450 кг, загальна маса 39550 кг. Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення WIМ 24, Q-Free HI TRAC TMU4 WIM, зав. № 10026, свідоцтво про повірку технічного засобу та строк його дії - № 228 до 07.03.2025, № 669 до 25.03.2025.

Також у оскаржуваної постанові міститься посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та ідентифікатор доступу.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 152 від 23.02.2025, транспортний засіб маркиMAN, державний номерний знак НОМЕР_3 , з причепом/напівпричепом ГКБ 8350, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення кукурудзи 3 класу врожаю 2024 року масою брутто 36,075 тонн, масою нетто 20,475 тонн, тара 15,600 тонн за маршрутом з с. Красенівка, Золотоніського району Черкаської області до пгт Нові Біляри, Одеський район, Одеська область, під керуванням водія ОСОБА_1 . Вид пакування насипом.

Гр. ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «MAN», модель «TGX 18.480», тип спеціалізований вантажний сідловий тягач, державний номерний знак НОМЕР_2 , повна маса 20500 кг, маса без навантаження 7750 кг, об`єм двигуна 12419, а також транспортного засобу «BENALU», модель «OPTILINER», тип - спеціалізований напівпричіп Н/ПР Самоскид - Е, державний номерний знак НОМЕР_4 , повна маса 38000 кг, маса без навантаження 7850 кг, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі по тексту - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - ПДР України), рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема: п. в) навантаження на одинарну вісь 11,5 тонн (для автомобільних доріг державного значення) та 7 тонн (для автомобільних доріг місцевого значення).

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 229 КУпАП, органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, зокрема, але не виключно, частини друга, третя статті 132-1 КУпАП.

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП).

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі по тексту - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового-контролю; у випадках, передбачених правопорушення, розглядає справи про законом, складає протоколи про адміністративні адміністративні правопорушення i накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

За змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем до матеріалів справи надано фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення; сертифікат відповідності №UA.TR. 001 35 362-21 від 01.09.2021; сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 62 21 від 17.06.2021; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 867 від 21.02.2025, чинне до 21.02.2026, відповідно до якого прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-Free HI TRAC TMU4 WIM, у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю на дві смуги руху, зав. № 10026, виробник: Q-Free, Норвегія, відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь, місце встановлення системи автомобільна дорога загального користування Н-14, Олександрівка Кропивницький Миколаїв, Миколаївська область, км 232+365, 1 смуга у прямому напрямку та 1 смуга у зворотному; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 96 від 21.02.2025, чинне до 21.02.2026, відповідно до якого підсистема контролю габаритів та швидкості системи автоматичного контролю маси та швидкості дорожніх транспортних засобів WIM-Q-Free, зав. № WIM24, виробник: Q-Free, Норвегія, відповідає вимогам ТУ та ДСТУ 8809:2018, місце встановлення системи автомобільна дорога загального користування Н-14, Олександрівка Кропивницький Миколаїв, Миколаївська область, км 232+365, 1 смуга у прямому напрямку та 1 смуга у зворотному.

Тобто, фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM24, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94, що підтверджено зазначеними документами.

Так, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ від 29.12.2019 № 1174 (далі по тексту - Порядок № 1174).

Згідно з п.п. 2, 16 Порядку № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Згідно з пунктами 12-15 Порядку №1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Також, з аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

З викладеного вбачається, що процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, на думку суду, подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлений та відображений у оскаржуваній постанові, а також підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи фотографіями транспортного засобу та державного номерного знаку, здійсненими під час фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, доведено перевищення позивачем нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, що свідчить про правомірність спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії АВ №00005411 від 19.03.2025.

Суд не погоджується із твердженням позивача про те, що його не винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підтверджується товарно-транспортною накладною № 152 від 23.02.2025, оскільки остання не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Отже, товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача.

Твердження позивача, щодо опломбування завантаженого причепу матеріалами справи не підтверджується, а приєднані позивачем до матеріалів справи копії протоколів перевірки технічного транспортного засобу MAN TGX 18.480 д.н.з. НОМЕР_2 та причепу BENALU OPTILINER д.н.з. НОМЕР_4 свідчать лише про технічну справність вказаних транспортних засобів та не спростовують відомостей зазначених в оскаржуваній постанові.

Також суд зазначає, що здійснюючи перевезення вантажу, перевізником повинно враховуватись, що під час руху по дорозі можливе пересування вантажу та зміна ваги по осям, попри це перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати не тільки загального, а і осьового перевантаження.

Вказане відповідає позиції Верховного Суду у постанові від 08.08.2023 по справі № П/320/513/20.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 19 березня 2025 року серії АВ № 00005411 відсутні. На підставі вищевикладеного рішення субєкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 73,74,77, 241-246, 286 КАС України, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 19 березня 2025 року серії АВ № 00005411 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Романова