Справа № 380/25444/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 рокусправа № 380/25444/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо не зарахування страхового стажу ОСОБА_1 за період її роботи з 31.10.1988 по 28.02.1997 у Відкритому акціонерному товаристві «Львівський мотозавод»;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області № 55 від 19.06.2024 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати з 12.05.2024 до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Львівський мотозавод» з 31.10.1988 по 28.02.1997;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 12.05.2024 пенсію за віком, зробити їй нарахування пенсії та виплачувати пенсію, починаючи з дня досягнення пенсійного віку - з 12.05.2024.

Ухвалою від 24.12.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав.

Ухвалою від 27.12.2024 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що 11.05.2024 вона досягла пенсійного віку 60 років. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 55 від 19.06.2024, яке позивач ОСОБА_1 отримала наручно в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області, позивачеві ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Страховий стаж особи становить 22 роки 09 місяців 23 дні. При відмові відповідач посилається на те, що за наданими позивачем документами Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області до її страхового стажу не зараховано: - період роботи з 31.10.1988 по 28.02.1997 рр., згідно довідки № 16 від 04.06.2024, оскільки відсутній наказ про звільнення, період можливо зарахувати після перевірки довідки про заробітну плату. Свідоцтво про народження дитини відсутнє.

Стверджує, що 31.10.1988 вона була прийнята до Львівського мотозаводу в складальний цех № 2 учнем слюсара механо-складальних робіт з центруванню коліс згідно наказу № 619 від 27.10.1988. ОСОБА_1 працювала на Львівському мотозаводі і не була звільнена з роботи 28.02.1997, а продовжила й далі працювати на посаді у ВАТ «Львівський мотозавод» до дня звільнення 01.06.1998. Страховий та трудовий стаж позивача ОСОБА_1 підтверджується записами трудової книжки, в якій є запис, як про прийняття її на роботу з вказанням номеру наказу так і наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи з вказанням дати та номеру наказу.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач 2 надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 12.06.2024 до Головного управління Пенсійною фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком. Вказана заява розглянута, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області. Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж позивачки складає 22 роки 09 місяців 23 дні. Період роботи згідно довідки ВАТ Львівський мотозавод №16 від 04.06.2024 з 31.10.1988 по 28.02.1997 не зарахований до загального страхового стажу, оскільки відсутній наказ про звільнення, період можливо зарахувати лише після перевірки довідки про заробітну плату, а також відсутнє свідоцтво про народження дитини. За результатами розгляду заяви та наданих документів, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення №55 від 19.06.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач 1 надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що Позивач ОСОБА_1 12.06.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та подала заяву про призначення пенсії за віком. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. 19.06.2024 позивач отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії № 55 Враховуючи вищевикладене, відповідальним за прийняття оскаржуваного рішення є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а тому вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати з 12.05.2024 до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Львівський мотозавод» з 31.10.1988 по 28.02.1997 і зробити їй нарахування пенсії та виплачувати пенсію, починаючи з дня досягнення пенсійного віку - з 12.05.2024 відсутні. Викладене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у Постанові від 08.02.2024 по справі № 500/1216/23, Постанові від 09.07.2024 по справі № 240/16372/23.

Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

12.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що 11.05.2024 вона досягла пенсійного віку 60 років.

З 01.04.2021 впроваджено нову технологію екстериторіального призначення/ перерахунку пенсії та ухвалено Постанову правління Пенсійного фонду України Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1, зареєстровану в Міністерстві Юстиції України 16.03.2021 за №339/35961, згідно з якою внесено, зокрема, відповідну низку змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 1.1 Порядку, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (зі змінами), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Заява позивачки розглянута, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

За результатами розгляду заяви та наданих документів, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення №55 від 19.06.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Рішення мотивоване наступним: «…Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( НОМЕР_1 ), звернулась 12.06.2024 року із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні документи: паспорт, код, трудову книжку, довідку про період догляду за пенсіонером.

Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає 22 роки 09 місяців 23 дні.

Період роботи згідно довідки № 16 від 04.06.2024 з 31.10.1988 по 28.02.1997 рр. не зарахований до загального страхового стажу, оскільки відсутній наказ про звільнення, період можливо зарахувати після перевірки довідки про заробітну плату. Свідоцтво про народження дитини відсутнє.

Управлінням прийнято рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Після дооформлення та надходження у трьохмісячний строк прийнятих і подання додаткових документів рішення буде переглянуто щодо підрахунку необхідного стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку…».

Не погодившись із цим рішенням, позивачка звернулась до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), норми якого суд застосовує в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин.

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (яка діяла у спірний період 1986 - 1993):

- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців;

- трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій *, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню

- всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження);

- записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору

- в розділах «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; - в графі 3 розділу «Відомості про роботу» у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства;

- в графі 3 пишеться: «Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу;

- при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів

- бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок

- після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.

Зазначена Інструкція втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.

Аналіз вищезазначених положень дає суду підстави для висновку, що обов`язок ведення трудових книжок законодавцем покладений на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Більше того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивачки НОМЕР_2 містяться наступні записи за спірні періоди :

Львівський мотозавод

6 31.10.1988 прийнята в збірний цех № 2 учнем слюсаря механоскладальних робіт по центрівці коліс. Наказ № 619 від 27.10.88;

7 28.12.1988 переведена у цьому ж цеху слюсарем механоскладальних робіт . Наказ № 212 від 28.12.1988;

9 Львівський мотозавод перереєстрований на ВАТ «Львівський мотозавод». Наказ № 17 від 28.02.1995;

10 на базі цього цеху створено ДП «Мото-вело-сервіс» ВАТ «Львівський мотозавод». Наказ № 26 від 24.04.1997;

11 01.06.1998 звільнена з роботи по догляду за дитиною до 6 років (ст. 38 КЗпП України). Наказ № 22 § 2 від 19.08.1998.

Записи скріплені печатками підприємств.

Також із довідки № 16 від 04 червня 2024 року, виданої ТОВ «Львівський мотозавод» слідує:

«… ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 працювала на Львівському мотозаводі з 31.10.1988 року на посаді слюсаря механо-складальних робіт 2 розряду складального цеху № 2 (наказ про прийняття на роботу № 619 від 27.10.1988 року) по 28.02.1997 року. З 01.03.1997 р. складальний цех № 2 ВАТ «Львівський мотозавод» увійшов в структуру ДП «Мото-вело-сервіс» (наказ № 11 від 24.02.1997 року і № 26 від 24.04.1997 року).

Виписка з наказу № 26-К від 13.11.1995 року § 1: ОСОБА_1 слюсару механо-складальних робіт складального цеху № 2 надано відпустку по догляду за дитиною до 3-х років з 31.07.1995 року по 01.06.1998 року. Дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Львівський мотозавод згідно наказу № 17 від 28.02.1995 року перереєстровано у ВАТ «Львівський мотозавод». ВАТ «Львівський мотозавод» наказом № 3 від 18.03.2010 року реорганізовано (перетворення) у ТзОВ «Львівський мотозавод»….»

Підставою для не зарахування стажу роботи позивачки у період з 31.10.1988 по 28.02.1997 є відсутній запис про звільнення з роботи.

Суд вважає таку підставу необґрунтованою, оскільки трудова книжка позивачки містить запис про її прийняття на роботу 31.10.1988 в збірний цех № 2 учнем слюсаря механоскладальних робіт по центрівці коліс у Львівський мотозавод. Позивачка ОСОБА_1 працювала на Львівському мотозаводі і не була звільнена з роботи 28.02.1997, а продовжила й далі працювати на посаді у ВАТ «Львівський мотозавод» до дня звільнення 01.06.1998.

Страховий та трудовий стаж позивачки ОСОБА_1 підтверджується записами трудової книжки, в якій є запис, як про прийняття її на роботу із зазначенням номеру наказу так і про звільнення ОСОБА_1 з роботи із зазначенням дати та номеру наказу.

Суд зауважує, що відповідачі не надали суду жодних доказів на спростування факту роботи позивачки у спірні періоди.

Натомість факт роботи позивачки у вказані періоди підтверджується як записами у трудовій книжці, так і описаною судом довідкою.

Варто зауважити, що недоліки у заповненні трудової книжки, враховуючи відсутність сумніву та спору щодо належності трудової книжки позивачці, наявність інших обов`язкових реквізитів, є формальним та таким, що не спричиняє втрату юридичної сили всього документу.

Відтак суд вважає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про зарахування стажу) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Так Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі № 307/541/17 зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Крім цього Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Враховуючи встановлені судом обставини та описані вище правові норми, суд приходить до висновку про скасування спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області № 55 від 19.06.2024 та необхідність зарахування до страхового стажу позивача періоду її роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Львівський мотозавод» з 31.10.1988 року по 28.02.1997.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати стаж та призначити позивачу пенсію за віком, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Полтавській області, рішенням якого позивачу відмовлено в зарахуванні спірного стажу роботи.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо вирішення питання про зарахування стажу має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Полтавській області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22 та 24.05.2024 №460/17257/23 .

Також суд зауважує, що для призначення пенсії позивачці належить обрахувати наявний у неї трудовий стаж з урахуванням задоволення позову, відтак позов в частині зобов`язання призначити пенсію належить задовольнити шляхом зобов`язання вирішити питання про призначення пенсії.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до страхового стажу позивачки періоду роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Львівський мотозавод» з 31.10.1988 року по 28.02.1997 та вирішити питання про призначення пенсії з дати звернення.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення та дій.

Відтак суд частково задовольняє позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області № 55 від 19.06.2024 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 31.10.1988 по 28.02.1997 у Відкритому акціонерному товаристві «Львівський мотозавод».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, адреса: вул.Гоголя, 34, м.Полтава, 36000) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до страхового стажу період роботи з 31.10.1988 по 28.02.1997 у Відкритому акціонерному товаристві «Львівський мотозавод» та вирішити питання про призначення пенсії за віком із дати звернення.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 807 (вісімсот сім) грн 46 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, адреса: вул.Гоголя, 34, м.Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна